Справа № 755/11551/26
Провадження №: 3/755/4552/26

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
"09" вересня 2026 р. суддя Дніпровського районного суду міста Києва Курило А.В., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, що надійшли від Дніпровського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві, про притягнення до адміністративної відповідальності 
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, громадянина України, який офіційно не працює, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , 
у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.187 КУпАП,-

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 19 липня 2026 року о 17 годині 30 хвилин, перебував у кафетерії за адресою: м. Київ, вул. Сверстюка, 3, де реалізується продаж спиртних напоїв на розлив, чим порушив встановлені щодо нього правила та обмеження адміністративного нагляду.
У судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини неявки суд не сповістив. Клопотань про відкладення розгляду справи від нього не надходило. Зокрема, оголошення про виклик до суду ОСОБА_1 було розміщено на офіційному вебпорталі судової влади України (сторінці Дніпровського районного суду міста Києва).
Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом. Як наголошує у своїх рішеннях Європейський суд з прав людини, сторона, яка бере участь у судовому процесі, зобов`язана з розумним інтервалом часу самостійно цікавитися перебігом провадження у справі, добросовісно користуватися процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки. 
Заборона зловживання правом закріплена у статті 17 Конвенції, згідно з якою жодне з її положень не може тлумачитися як таке, що надає право займатися діяльністю або вчиняти дії, спрямовані на скасування чи обмеження визнаних прав і свобод у більшому обсязі, ніж передбачено Конвенцією.
Приписи КУпАП, зокрема стаття 268 цього Кодексу, визначаючи коло процесуальних прав особи, яка притягається до відповідальності, не містять положень, що дозволяли б ухилятися від явки до суду. Зазначена особа зобов`язана добросовісно здійснювати свої права та сприяти судовому розгляду в межах строків, визначених статтею 38 КУпАП.
Право на доступ до суду не є абсолютним і може підлягати обмеженням, оскільки воно за своєю природою потребує регулювання державою (рішення ЄСПЛ у справі «Ешингдейн проти Сполученого Королівства»).
Також, судом до особи, яка притягається до адміністративної відповідальності застосовувався привід, однак забезпечити його явку у судове засідання доступними суду засобами не вдалося. Отже суд вжив усіх необхідних заходів для повідомлення особи та забезпечення його явки в судове засідання тому вважає за можливе розглянути справу за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, відповідно до вимог ст.268 КУпАП.
Суд, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, а саме: протокол про адміністративне правопорушення, рапорта, довідку про кількість складених протоколів про адміністративне правопорушення протягом року, копії довідки про звільнення, ухвали, обмежень, - дійшов таких висновків.
Стаття 7 КУпАП визначає, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження у справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.
Згідно зі ст.251 КУпАП, доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винуватість особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Відповідно до ст.245 КУпАП, завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.
Частиною 1 статті 187 КУпАП передбачена відповідальність за порушення правил адміністративного нагляду особами, щодо яких встановлено такий нагляд.
Як убачається з матеріалів справи, ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва від 14.07.2026 року ОСОБА_1 встановлено адміністративний нагляд із застосуванням певних обмежень строком на 1 рік (а. с. 4-5). 
Згідно з рапортом, який міститься в матеріалах справи, під час перевірки працівниками поліції ОСОБА_1 був у кафетерії, де реалізують продаж алкогольних напоїв на розлив (а. с. 2). 
Крім того, наявна в матеріалах справи довідка про кількість складених протягом року протоколів про адміністративні правопорушення свідчить про те, що стосовно ОСОБА_1 було складено 2 протоколи за порушення правил та обмежень адміністративного нагляду (а. с. 7). 
За таких обставин суд дійшов висновку, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 187 КУпАП, а саме - порушення правил адміністративного нагляду особою, щодо якої встановлено такий нагляд.
Оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, врахувавши характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, а також обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, суд вважає за необхідне застосувати до нього адміністративне стягнення у виді штрафу в межах санкції ч.1 ст.187 КУпАП, оскільки саме таке стягнення є необхідним і достатнім для його виховання та запобігання вчиненню нових правопорушень.
Окрім цього, згідно зі ст.40-? КУпАП, судовий збір у провадженні в справі про адміністративне правопорушення підлягає стягненню з особи, на яку накладено адміністративне стягнення, у розмірі, визначеному ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір».
Також ч.1 ст.307 КУпАП передбачено, що штраф має бути сплачений не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення постанови про накладення штрафу, а в разі її оскарження - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.
У разі несплати штрафу в установлений строк, постанова надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання, роботи особи або за місцезнаходженням її майна в порядку, визначеному законом.
Відповідно до статті 308 КУпАП, у порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові. 
За таких обставин, керуючись вимогами ст.ст.33, 40-?, 187 ч.1, 252, 283-285, 289, 291, 294, 307, 308 КУпАП, суд,-

п о с т а н о в и в:

Визнати  ОСОБА_1  винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.187 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в дохід держави у розмірі шести неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 102 (сто дві) гривні. 

Згідно з ч.1 ст.307 КУпАП, штраф має бути сплачений не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення копії постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.
У разі несплати штрафу у встановлений законом строк, відповідно до ст.308 КУпАП, у порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу, а також витрати на виконавче провадження.

Стягнути з  ОСОБА_1  в дохід держави судовий збір у розмірі 665 (шістсот шістдесят п?ять) гривень 60 копійок.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Дніпровський районний суд м. Києва протягом десяти днів з дня її винесення.
Строк пред`явлення постанови до виконання становить три місяці з дня набрання нею законної сили. У разі оскарження постанови перебіг строку давності звернення до виконання зупиняється до розгляду апеляційної скарги.

Суддя         Андрій КУРИЛО