ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 липня 2026 року	м. Львів	Справа № 380/20617/25 пров. № А/857/26084/26	

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: 

головуючого-судді Кузьмича С. М.,
суддів Заверухи О.Б., Курильця А.Р., 
за участю секретаря Березюка Д.О.,
представника апелянта Баумана Ю.Т.,
представника відповідача Черевки М.М.,

розглянувши в відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в м. Львові справу за апеляційною скаргою Дочірнього підприємства «Санаторій «Моршинкурорт» Приватного акціонерного товариства лікувально-оздоровчих закладів профспілок України» «Укрпрофоздоровниця» на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 27 березня 2026 року (ухвалене головуючим – суддею Потабенко В.А. об 12 год. 13 хв. у м. Львові, повне судове рішення складено 02 квітня 2026 року) у справі № 380/20617/25 за адміністративним позовом Дочірнього підприємства «Санаторій «Моршинкурорт» Приватного акціонерного товариства лікувально-оздоровчих закладів профспілок України” «Укрпрофоздоровниця» до Головного управління ДПС у Львівській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення рішення, 

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду із адміністративним позовом до відповідача в якому просив визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення форми «Н» від 17.09.2025 № 0429670403 на суму 1078984,99 грн.
В обґрунтування позовних вимог вказував на те, що відповідач склав на суму зменшеної штрафної санкції податкове повідомлення-рішення № 0429670403 лише 17.09.2025, тобто через 5 місяців і 3 дні після отримання постанови Восьмого апеляційного адміністративного суду від 15.04.2025 у справі № 380/1058/24 і за межами присічного строку. Як наслідок, податковий орган втратив повноваження на прийняття нового податкового повідомлення рішення на виконання судового рішення. Позивач наголошує, що встановлений триденний робочий строк не є рекомендаційним, а є імперативною нормою, що встановлює преклюзивний (присічний) строк, після закінчення якого контролюючий орган втрачає повноваження на прийняття нового податкового повідомлення-рішення на виконання судового рішення. Також вважає, що повторна підстава для прийняття податкового повідомлення-рішення від 17.09.2025 № 0429670403, яка вже була підставою для прийняття податкового повідомлення –рішення від 21.11.2023 № 26831/13-01-04-12 є свідченням повторного притягнення ДП «Санаторій «Моршинкурорт» до юридичної відповідальності за одне й те саме діяння, що є порушенням загальновизнаного принципу юридичної відповідальності – «non bis in idem» (не повинно бути двох покарань за одне й те саме правопорушення). Крім цього, позивач стверджує про відсутність в оскаржуваному податковому повідомленні-рішенні від 17.09.2025 № 0429670403 детального розрахунку податкового зобов`язання та штрафних фінансових санкцій, що, на його думку, є порушенням п.п. 58.1.1. п. 58.1 ст. 58 Податкового кодексу України та п. 3. розділу II Порядку надіслання контролюючими органами податкових повідомлень-рішень платникам податків. 
Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 27.03.2026 в задоволенні адміністративного позову відмовлено. 
Приймаючи оскаржуване рішення, суд першої інстанції виходив з того, що порушення ГУ ДПС у Львівській області строків складання нового податкового повідомлення-рішення за результатами судового оскарження раніше прийнятого податкового повідомлення-рішення жодним чином не може звільняти ДП «Санаторій «Моршинкурорт» від покладеного на нього рішенням суду, що набрало законної сили, обов`язку сплатити штраф за порушення норм Податкового кодексу України. 
Суд також виснував, що податкове повідомлення – рішення підписано уповноваженою особою, а нове податкове повідомлення-рішення № 0429670403 від 17.09.2025 містить саме той розмір грошового зобов`язання, який був підтверджений судом.
Вказане рішення в апеляційному порядку оскаржив позивач, у апеляційній скарзі покликається на те, що оскаржуване рішення винесене з порушенням норм матеріального права, з неповним з`ясуванням обставин справи та є незаконним, просить рішення суду першої інстанції скасувати та в прийняти нове, яким задовольнити позов.
Зокрема в апеляційній скарзі зазначає, що суд першої інстанції в оскаржуваному рішенні фактично надав контролюючому органу необмежений у часі мандат на «виконання» судового рішення у справі №380/1058/24, послався на ст. 129-1 Конституції України та ст. 370 КАС України. Вважає, що належним способом виконання постанови Восьмого апеляційного адміністративного суду від 15.04.2025 у справі № 380/1058/24 у частині скасування штрафу на суму 110 978,01 грн було б коригування суми первісного ППР № 26831/13-01-04-12 в інтегрованій картці платника податків (ІКПП), а не створення нової юридичної сутності — нового податкового повідомлення-рішення № 0429670403 поза межами триденного строку.
Відповідач скористався своїм правом та подав відзив на апеляційну скаргу в якому просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції – без змін.
Представник апелянта в судовому засіданні підтримав апеляційну скаргу та надав пояснення, просить апеляційну скаргу задовольнити, а рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нове рішення, яким задовольнити позов.
В судовому засіданні представниця відповідача, заперечила проти задоволення апеляційної скарги та надала пояснення, просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції – без змін.
Заслухавши суддю-доповідача, представників учасників справи, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, суд приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції – без змін з наступних підстав. 
З матеріалів справи слідує, що ГУ ДПС у Львівській області на підставі п.п. 20.1.4 п. 20.1 ст. 20 розділу I, п. 75.1 ст. 75 розділу ІІ Податкового кодексу України, у порядку визначеному п. 76.2 ст. 76 розділу ІІ Кодексу, проведено камеральну перевірку щодо дотримання ДП «Санаторій «Моршинкурорт» порядку реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування до таких податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних, визначеного вимогами п. 192.1 ст. 192, п. 201.10 ст. 201 Кодексу, за період з 01.08.2021 по 01.10.2022. 
Оскільки дані камеральної перевірки свідчили про несвоєчасну реєстрацію позивачем податкових накладних/розрахунків коригування до таких податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних з урахуванням строків давності, відповідачем було складено акт №27588/13-01-12- 04/02649905 від 03.11.2023. 
На підставі даного акту було прийнято 2 податкових повідомлення-рішення, що були оскаржені позивачем у судовому порядку у межах справи №380/1058/24: 
1) №26831/13-01-04-12 від 21.11.2023, винесене ГУ ДПС у Львівській області про сплату 1189963,00 грн. штрафу за встановлене порушення граничних строків реєстрації в ЄРПН податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних, визначених абз. абз. 15, 16 п. 201.10 статті 201 Податкового кодексу України, та згідно з абз. 2 п. 120-1.1 ст. 120-1 Податкового кодексу України за затримку реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування; 
2) №26832/13-01-04-12 від 21.11.2023, винесене ГУ ДПС у Львівській області про сплату 355740,82 грн. штрафу за встановлене порушення граничних строків реєстрації в ЄРПН податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних, визначених абз. абз. 15, 16 п. 201.10 ст. 201 Податкового кодексу України, та згідно з абз. 2 п. 120-1.1 ст. 120-1 Податкового Кодексу України за затримку реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування. 
Зазначені податкові повідомлення-рішення позивач оскаржив до суду. 
17.06.2024 Львівський окружний адміністративний суд ухвалив рішення у справі № 380/1058/24, яким позов задовольнив частково та визнав протиправним та скасував податкове повідомлення-рішення ГУ ДПС у Львівській області №26831/13-01-04-12 від 21.11.2023. 
15.04.2025 Восьмий апеляційний адміністративний суд ухвалив постанову у справі № 380/1058/24, якою апеляційну скаргу ГУ ДПС у Львівській області задовольнив частково, скасував рішення Львівського окружного адміністративного суду від 17.06.2024 у справі № 380/1058/24 у частині визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення ГУ ДПС у Львівській області №26831/13-01-04-12 від 21.11.2023. Ухвалив у вказаній частині постанову, якою визнав протиправним та скасував податкове повідомлення-рішення ГУ ДПС у Львівській області №26831/13-01 04-12 від 21.11.2023 в частині нарахування штрафної (фінансової) санкції на суму 110978,01 грн. У задоволенні іншої частини позову про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення №26831/13-01-04-12 від 21.11.2023 відмовив. 
25.05.2025 Верховний Суд у складі Касаційного адміністративного суду повернув ГУ ДПС у Львівській області подану ним касаційну скаргу, про що постановив ухвалу від 25.05.2025 у справі № 380/1058/24. 
Таким чином, набрало законної сили рішення суду, яким визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення ГУ ДПС у Львівській області №26831/13-01-04-12 від 21.11.2023 в частині нарахування штрафної (фінансової) санкції на суму 110978,01 грн.
18.09.2025 ГУ ДПС у Львівській області надіслало ДП «Санаторій «Моршинкурорт» через Електронний кабінет платника податків нове податкове повідомлення - рішення від 17.09.2025 № 0429670403 на суму 1078984,99 грн., тобто в розмірі, що становить різницю між первинною сумою зобов`язання, визначеного податковим повідомленням-рішенням №26831/13-01-04-12 від 21.11.2023 на суму 1189963,00 грн, та зобов`язанням, скасованим Восьмим апеляційним адміністративним судом - 110978,01 грн. 
Вважаючи спірне податкове повідомлення-рішення протиправним, позивач звернувся до суду з відповідними позовними вимогами.
Перевіряючи законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції виходить з наступного.
Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів врегульовано Податковим кодексом України №2755-VI від 02.12.2010 (далі – ПК України), яким визначено вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків та зборів, а також відповідальність за порушення податкового законодавства (у редакції чинній станом на момент виникнення спірних правовідносин).
Відповідно до п.п. 58.1.1. п. 58.1 ст. 58 ПК України податкове повідомлення-рішення містить: 1) суму та підставу для визначення (нарахування/зменшення) грошового зобов`язання та/або податкового зобов`язання, що повинен сплатити платник податків, та/або суму та підставу для зменшення бюджетного відшкодування та/або зменшення від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість, та/або зменшення податку на доходи фізичних осіб, задекларованого до повернення з бюджету, зокрема при використанні права на податкову знижку, та/або збільшення/зменшення суми податкових зобов`язань, заявленої у податковій декларації, або суми податкового кредиту, заявленої у податковій декларації з податку на додану вартість, та посилання на норми цього Кодексу та/або іншого закону, контроль за виконанням якого покладено на контролюючі органи, відповідно до яких здійснено їх розрахунок; 2) попередження про необхідність складення та реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних податкової накладної/розрахунку коригування до неї або про необхідність виправлення помилок, допущених під час зазначення реквізитів податкової накладної (у випадках, передбачених цим Кодексом); 3) граничні строки сплати грошового зобов`язання та/або строки виправлення платником податків показників податкової звітності та/або реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних податкової накладної/розрахунку коригування до неї або виправлення помилок, допущених під час зазначення реквізитів податкової накладної; 4) попередження про наслідки невиконання податкового повідомлення-рішення в установлений строк; 5) граничні строки, передбачені цим Кодексом для оскарження податкового повідомлення-рішення. У податковому повідомленні-рішенні зазначається або додається до нього детальний розрахунок податкового зобов`язання (за наявності) та штрафних фінансових санкцій. 
Згідно з п. 58.2. ст. 58 ПК України форма та порядок надіслання податкового повідомлення-рішення визначаються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику. Податкове повідомлення-рішення надсилається (вручається) за кожним окремим податком, збором та/або разом із штрафними санкціями, передбаченими цим Кодексом, а також за кожною штрафною (фінансовою) санкцією за порушення норм іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на такий контролюючий орган, та/або пенею за порушення строків розрахунків у сфері зовнішньоекономічної діяльності. 
Наказом Міністерства фінансів України від 28.12.2015 № 1204 на виконання вимог статті 5 ПК України затверджено Порядок надіслання контролюючими органами податкових повідомлень-рішень платникам податків, який зареєстровано в Міністерстві юстиції України 22.01.2016 за №124/28254 (далі - Порядок 1204).
Пунктом 7 розділу ІІ Порядку № 1204 передбачено, що якщо за результатами адміністративного або судового оскарження грошове зобов`язання, зменшення (збільшення) суми податкових зобов`язань та/або інших зобов`язань, контроль за сплатою яких покладено на контролюючі органи та/або податкового кредиту та/або зменшення бюджетного відшкодування з податку на додану вартість та/або зменшення від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість, або зменшення суми податку на доходи фізичних осіб, що підлягає поверненню з бюджету у зв`язку з використанням платником податку права на податкову знижку, штрафна (фінансова) санкція (штраф) та пеня, у тому числі за порушення норм іншого законодавства, зазначені у податковому повідомленні-рішенні, зменшуються, то шляхом опрацювання інформації щодо прийнятих рішень за результатами розгляду скарг в адміністративному та/або судовому порядку, наданої відповідними підрозділами контролюючого органу, до функцій яких належить розгляд скарг в адміністративному порядку та/або супроводження справ у судах, складається податкове повідомлення-рішення, яке містить зменшену суму грошового зобов`язання, зменшену суму зменшення (збільшення) податкових зобов`язань та/або інших зобов`язань, контроль за сплатою яких покладено на контролюючі органи та/або податкового кредиту та/або зменшення бюджетного відшкодування з податку на додану вартість та/або зменшення від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість, або зменшення суми податку на доходи фізичних осіб, що підлягає поверненню з бюджету у зв`язку з використанням платником податку права на податкову знижку, штрафної (фінансової) санкції (штрафу) та пені, у тому числі за порушення норм іншого законодавства.
Пунктом 9 розділу ІІ Порядку № 1204 встановлено, що податкові повідомлення-рішення згідно з пунктами 6-8 цього розділу складаються контролюючим органом, який склав попереднє податкове повідомлення-рішення, протягом 3 робочих днів з дня, що настає за днем отримання таким контролюючим органом рішення за результатами адміністративного, судового оскарження або іншого рішення про скасування раніше прийнятого податкового повідомлення-рішення. При цьому у разі отримання вищезазначених рішень структурним підрозділом, до функцій якого входить реєстрація вхідної та вихідної кореспонденції контролюючого органу, або відповідальною особою, визначеною керівником (виконувачем його обов`язків, його заступником або уповноваженою особою) контролюючого органу для виконання таких функцій, забезпечується надання такого рішення структурному підрозділу, яким складалось попереднє податкове повідомлення-рішення, протягом 1 робочого дня, що настає за днем його отримання.
Системний аналіз викладених вище норм права дозволяє колегії суддів стверджувати, що податкове повідомлення-рішення є формою реалізації податковим органом владних управлінських функцій щодо повідомлення платника податків про обов`язок зокрема сплати штрафу за встановлене порушення граничних строків реєстрації в ЄРПН податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних.
Водночас суб`єкт владних повноважень одночасно із прийняттям податкових повідомлень-рішень не завжди визначає нові суми штрафу. Така ситуація виникає, зокрема, у разі прийняття податкового повідомлення-рішення на підставі судового рішення про часткове зменшення штрафу за встановлене порушення граничних строків реєстрації в ЄРПН податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних, яке набрало законної сили.
Як вже було зазначено вище, 15.04.2025 Восьмий апеляційний адміністративний суд ухвалив постанову у справі № 380/1058/24, якою апеляційну скаргу ГУ ДПС у Львівській області задовольнив частково, скасував рішення Львівського окружного адміністративного суду від 17.06.2024 у справі № 380/1058/24 у частині визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення ГУ ДПС у Львівській області №26831/13-01-04-12 від 21.11.2023. Ухвалив у вказаній частині постанову, якою визнав протиправним та скасував податкове повідомлення-рішення ГУ ДПС у Львівській області №26831/13-01 04-12 від 21.11.2023 в частині нарахування штрафної (фінансової) санкції на суму 110978,01 грн. У задоволенні іншої частини позову про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення №26831/13-01-04-12 від 21.11.2023 відмовив. 
Таким чином, рішення суду у справі № 380/1058/24 набрало законної сили 15.04.2025 (вівторок). 
ГУ ДПС у Львівській області отримало постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 15.04.2025 у справі № 380/1058/24 15.04.2025 о 20:45 год., що підтверджується карткою руху документа - постанови Восьмого апеляційного адміністративного суду від 15.04.2025 у справі № 380/1058/24.
Отже, ГУ ДПС у Львівській області було зобов`язане не пізніше 18.04.2025 (п`ятниця).
Натомість, оскаржуване податкове повідомлення-рішення № 0429670403 датоване 17.09.2025, тобто є таким, що очевидно прийнято поза строками, передбаченими п. 9 розділу ІІ Порядку № 1204.
Разом з цим, суд першої інстанції правильно зазначив, що статтею 129-1 Конституції України встановлено, що суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання.
Згідно з ст. 370 Кодексу адміністративного судочинства України (далі – КАС України) судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.
Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.
Відповідно до ч. 4 ст. 78 КАС України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.
Серед обов`язків, визначених для платників податків ст. 16 ПК України, є безумовний обов`язок сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи (п.п. 16.1.4).
Таким чином, враховуючи наведене вище, суд зазначає, що порушення ГУ ДПС у Львівській області строків складання нового податкового повідомлення-рішення за результатами судового оскарження раніше прийнятого податкового повідомлення-рішення жодним чином не може звільняти ДП «Санаторій «Моршинкурорт» від покладеного на нього рішенням суду, що набрало законної сили, обов`язку сплатити штраф за порушення норм ПК України. 
В даному випадку слід застосовувати принцип пріоритету суті над формою. 
Визнання протиправним і скасування податкового повідомлення-рішення № 0429670403 від 17.09.2025 тільки лише на підставі порушення ГУ ДПС у Львівській області строків його складання призвело б до надмірного формалізму, якого суди мають уникати. 
Ба більше, апеляційний суд звертає увагу на те, що за усталеними підходами Верховного Суду, окремі дефекти рішення контролюючого органу не повинні сприйматися як безумовні підстави для висновку щодо протиправності спірного рішення і, як наслідок, його скасування.
У той же час в ході судового розгляду справи позивач не обґрунтовував, яким чином несвоєчасне складання податковим органом податкового повідомлення-рішення вплинуло на його права та обов`язки, зокрема, на наявність обов`язку зі сплати штрафних санкцій, правомірність виникнення яких установлена рішенням суду.
За таких обставин посилання позивача на недоліки спірного податкового повідомлення - рішення, які у спірному випадку не є істотними, не може нівелювати обов`язок із сплати штрафу, що уже встановлений судом у межах справи №380/1058/24.
Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 14.01.2025 у справі № 520/10284/23.
Щодо доводів апелянта про те, що належним способом виконання постанови Восьмого апеляційного адміністративного суду від 15.04.2025 у справі № 380/1058/24 у частині скасування штрафу на суму 110 978,01 грн було б коригування суми первісного ППР № 26831/13-01-04-12 в інтегрованій картці платника податків (ІКПП), а не створення нової юридичної сутності — нового податкового повідомлення-рішення № 0429670403 поза межами триденного строку є безпідставні, оскільки суперечать наведеним вище нормам.
Щодо твердження позивача про повторне притягнення його до відповідальності, то суд першої інстанції правильно виснував, що таке є юридично неспроможним, адже контролюючим органом хоч і з порушенням строку, але було виконано вказівку закону і рішення суду у справі № 380/1058/24 і складено нове податкового повідомлення-рішення за результатами судового оскарження раніше прийнятого податкового повідомлення-рішення.
В цьому випадку це є реалізацією висновків суду для відновлення правового стану, який відповідає закону.
Покликання позивача на принцип «non bis in idem» закріплений у ст. 4 Протоколу № 7 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод “Нікого не може бути вдруге притягнуто до суду або покарано в порядку кримінального провадження під юрисдикцією однієї і тієї самої держави за правопорушення, за яке його вже було остаточно виправдано або засуджено відповідно до закону та кримінальної процедури цієї держави”, є недоречним, адже цей принцип не може бути застосований в даному випадку, оскільки позивач станом на момент розгляду цієї справи в суді ще не поніс жодної відповідальності за встановлене судовим рішенням, що набрало законної сили, порушення граничних термінів реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних, визначених ст. 201 ПК України. 
Судом також не беруться до уваги твердження позивача про те, що оскаржуване податкове повідомлення-рішення підписано особою без повноважень.
Як видно з податкового повідомлення – рішення від 17.09.2025 № 0429670403, таке підписано начальником відділу податків і зборів з юридичних осіб інших галузей управління оподаткування юридичних осіб ГУ ДПС у Львівській області Романом Раїною. 
Листом ДПС України від 09.01.2025 №575/7/99-00-04-02-01-07, що долучений до матеріалів справи, відповідно до наказу ДПС України від 31.07.202 № 389 «Про затвердження порядку делегування повноважень посадовим (службовим) особам апарату та територіальних органів ДПС» підтверджується погодження надання повноважень на виконання певних функцій, передбачених ПК України та законодавством з інших питань, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, Роману Раїні.
Крім того, наказом ГУ ДПС у Львівській області від 10.01.2025 №31 ОСОБА_1 , начальнику відділу податків і зборів з юридичних осіб інших галузей управління оподаткування юридичних осіб ГУ ДПС у Львівській області делеговано повноваження, зокрема, і в частині прийняття податкових повідомлень-рішень форми “Н” про визначення штрафних (фінансових) санкцій 
Відповідно до п. 42.1 ст. 42 ПК України податкові повідомлення - рішення, податкові вимоги або інші документи з питань адміністрування податків, зборів, платежів, податкового контролю, у тому числі з питань проведення перевірок, звірок, адресовані контролюючим органом платнику податків, повинні бути складені у письмовій формі, відповідним чином підписані та у випадках, передбачених законодавством, завірені печаткою такого контролюючого органу і відображатися в електронному кабінеті. 
Крім того, суд зазначає, що податкове повідомлення-рішення № 0429670403 від 17.09.2025 містить підпис уповноваженої на його підписання особи – Романа Раїни, печатку ГУ ДПС у Львівській області та складено за формою Порядку № 1204. 
Також, аналіз оскаржуваного податкового повідомлення-рішення дає підстави для висновку, що з його змісту можна з`ясувати суть порушення податкового законодавства, а також чітко встановити суму та підставу для застосування штрафу.
Щодо відсутності в оскаржуваному податковому повідомленні-рішенні від 17.09.2025 № 0429670403 детального розрахунку податкового зобов`язання та штрафних фінансових санкцій, то суд зазначає таке.
Первинний розрахунок штрафних санкцій був предметом дослідження суду, а постанова апеляційної інстанції вже містить вичерпні вказівки щодо конкретних податкових накладних (за порядковими номерами від 2 до 121), до яких штраф не застосовується, а також точну суму, що підлягає вилученню. Суд фактично сам виключив окремі позиції з розрахунку, чим сформував обов`язковий для виконання обсяг коригування. 
Тому податковий орган діяв у повній відповідності до постанови Восьмого апеляційного адміністративного суду від 15.04.2025 у справі № 380/1058/24, використавши первинний розрахунок як базу нарахування штрафу та вилучивши лише суми, які суд визнав неправомірно нарахованими. 
Суд погоджується з твердженням відповідача про те, що будь-який інший спосіб визначення суми штрафу був би неприпустимим, оскільки означав би самостійне переоцінювання рішення суду, що суперечить принципу обов`язковості судових рішень. 

Більше того, постанова апеляційного суду фактично містить власний розрахунок, обов`язковий для виконання. 

Поряд із цим, колегія суддів зазначає, що особливістю податкового повідомлення-рішення, яке приймається на виконання судового рішення та містить зменшену суму грошового зобов`язання, є те, що воно носить інше юридичне значення, ніж первинно прийняте податкове повідомлення-рішення, та на нього не розповсюджується процедура узгодження грошового зобов`язання та/або виникнення права на його повторне оскарження по суті виявлених порушень. У такому випадку правильність юридичної кваліфікації вчиненого платником податкового правопорушення, розмір ставки податку та штрафної санкції вже були предметом правової оцінки суду під час судового перегляду первинного податкового повідомлення-рішення.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 14 січня 2025 року у справі № 520/10284/23.

Тому нове податкове повідомлення-рішення № 0429670403 від 17.09.2025 містить саме той розмір штрафу, який був підтверджений судом. 

Таким чином, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження та спростовуються висновками суду першої інстанції, які зроблені на підставі повного, всебічного та об`єктивного аналізу відповідних правових норм та фактичних обставин справи.

Згідно позиції Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у касаційному провадженні), сформованої, зокрема у справах «Салов проти України» (заява № 65518/01; пункт 89), «Проніна проти України» (заява № 63566/00; пункт 23) та «Серявін та інші проти України» (заява № 4909/04; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) серія A. 303-A; пункт 29).

Відповідно до ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Зважаючи на викладене вище, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції було правильно встановлено обставини справи та ухвалено судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, а тому апеляційну скаргу належить залишити без задоволення, а рішення суду — без змін. Доводи апеляційної скарги не спростовують рішення суду першої інстанції.

Щодо розподілу судових витрат, то такий у відповідності до ст.139 КАС України не здійснюється.

Керуючись статтями 139, 229, 243, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Дочірнього підприємства «Санаторій «Моршинкурорт» Приватного акціонерного товариства лікувально-оздоровчих закладів профспілок України» «Укрпрофоздоровниця» залишити без задоволення, а рішення Львівського окружного адміністративного суду від 27 березня 2026 року у справі № 380/20617/25 - без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її ухвалення, але може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня проголошення судового рішення, у разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя	 	С. М. Кузьмич 	
судді	 	О. Б. Заверуха 	
 	 	А. Р. Курилець  	
Повне судове рішення складено 22 липня 2026 року