Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Справа №338/862/26
Провадження №2/338/934/26
09 вересня 2026 року селище Богородчани

Богородчанський районний суд Івано-Франківської області в складі:
головуючої судді Рибки Л.Я.
секретаря судового засідання Мороз Н.Я.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Споживчий центр" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,
в с т а н о в и в:
04 червня 2026 року представник позивача ТОВ "Споживчий центр" Мохир Я.В. звернувся до Богородчанського районного суду Івано-Франківської області з позовом ТОВ "Споживчий центр" до ОСОБА_1 про стягнення з відповідача заборгованості за договором кредиту на загальну суму 59 398 грн 83 коп. та судових витрат.
Обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги.
ТОВ "Споживчий центр" звернулось в суд з позовною заявою до ОСОБА_1 , про стягнення заборгованості за кредитним договором №23.11.2025-100001352 від 23 листопада 2025 року у розмірі 59 398 грн 83 коп.
Позовні вимоги обгрунтовує тим, що між ТОВ "Споживчий центр" та ОСОБА_1 укладено кредитний договір №23.11.2025-100001352. Відповідно до умов договору відповідачу надано кредит у розмірі 21 000 грн, що підтверджується квитанцією про видачу коштів від 23 листопада 2025 року. Строк, на який надається кредит, складає 140 днів, дата повернення кредиту – 11 квітня 2026 року, процентна ставка – фіксована незмінна процентна ставка у розмірі 1% за день користування кредитом, яка застосовується протягом всього строку, на який дається кредит. Розмір процентної ставки не може бути збільшено в односторонньому порядку. Комісія, пов`язана з наданням кредиту - 15% від суми кредиту та дорівнює 2 700 грн. Відповідно до квитанції про перерахунок коштів від 23 листопада 2025 року кредитором надано ОСОБА_1 кредит у розмірі 21 000 грн строком на 140 днів. Отже, ТОВ "Споживчий центр" свої зобов`язання за договором виконало в повному обсязі.
Однак, всупереч вимог законодавства та умов кредитного договору, відповідач свої зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконав, заборгованість за кредитним договором сплатив частково, зокрема 07 грудня 2025 року на суму 4 111 грн 17 коп. 
Таким чином, здійснивши часткову оплату з метою виконання умов договору, відповідач вчинив конклюдентні дії щодо визнання договору і відповідно щодо правомірності вимог позивача за договором про надання кредиту.
Відповідач ОСОБА_1 свої зобов`язання за договором належним чином не виконує, у зв`язку з чим станом на дату подання позову утворилась заборгованість в сумі 59 398 грн 83 коп., що складається із заборгованості за тілом кредиту в розмірі 21 000 грн, за процентами за користування кредитом в сумі 26 340 грн, за комісією (пов`язаною з наданням кредиту) – 1 792 грн 83 коп. та нарахованими процентами за ст. 625 ЦК України в розмірі 10 266 грн, чим порушуються права та інтереси ТОВ "Споживчий центр".
Стислий виклад позиції учасників справи, відомості про рух справи, процесуальні дії у справі.
Ухвалою Богородчанського районного суду від 18 червня 2026 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін.
25 червня 2026 року через канцелярію суду надійшла заява від відповідача ОСОБА_1 про ознайомлення із матеріалами справи.
13 липня 2026 року через канцелярію суду надійшла заява від відповідача ОСОБА_1 про відкладення розгляду справи для врегулювання спору.
10 серпня 2026 року через канцелярію суду від відповідача ОСОБА_1 надійшов відзив на позовну заяву. В поданому відзиві просив відмовити у задоволенні позовних вимог. Зазначає, що позивач незаконно нарахував комісію в розмірі 1 792 грн 83 коп., мотивуючи це оплатою послуг "інтернет-еквайрингу". Щодо нарахування процентів за користування кредитом в розмірі 26 340 грн, то такі підлягають перерахунку з урахуванням здійсненого відповідачем платежу в сумі 4 111 грн 17 коп., а також вважає протипрвним їх нарахування після закінчення строку дії договору – 11 квітня 2026 року. Щодо нарахування позивачем відсотків за ст. 625 ЦК України в розмірі 10 266 грн вважає, що позивач вимагає стягнення надмірних договірних процентів так і додаткових нарахувань за ст. 625 ЦК України за завищеною ставкою (170 000% річних). Таке подвійне нарахування фактично є надмірним, суперечить вимогам Закону України "Про захист прав та споживачів" та поршує засади добросовісності, розумності та справедливості, створюючи цим для відповідача непропорційний фінансовий тягар. З огляду на це вимога про стягнення 10 266 грн є необґрунтованою та підлягає у повній відмові. Щодо порушення порядку зарахування здійснюваних платежів та спростування фактів "визнання боргу" відповідач зазначив, що 07 грудня 2025 року ним було здійснено частковий платіж у сумі 4 111 грн 17 коп. Однак. Позивач спрямував ці кошти на сплату комісії та процентів. Зазначає, що він сплачував в першу чергу заборгованість за тілом кредиту. Вважає, що реальний залишок тіла кредиту становить 16 888 грн 83 коп., а не 21 000 грн із посиланням на проведений ним же розрахунок: 21000-4111,17=16888,83. На підставі вищевикладеного просить розгляд справи провести без його участі, повністю відмовити в задоволенні позовних вимог у частині стягнення комісії за надання кредиту, здійснити перерахунок заборгованості за тілом кредиту, а саме зарахувати сплачені кошти в сумі 4 111 грн 17 коп. У першу чергу на погашення основного боргу, визнавши залишок тіла кредиту в розмірі 16 888 грн 83 коп. та відмовити у задоволенні вимог про стягнення процентів у розмірі 26 340 грн та 10 266 грн нарахованих процентів за ст. 625 ЦК України.
12 серпня 2026 року через систему "Електронний суд" від представника позивача ТОВ "Споживчий центр" Чехун Ю,В. надійшла відповідь на відзив. У відзиві зазначено, що відповідно до заявки споживчого кредиту проценти (економічна сутність – плата за користування Кредитом) розраховуються шляхом множення всієї суми кредиту (включаючи всі транші) (залишку від всієї суми кредиту) (база розрахунку) на кількість днів користування кредитом/залишком кредиту та на процентну ставку. Отже, обрахування загальних витрат за споживчим кредитом базуються на припущенні, що позичальник буде виконувати свої зобов`язання належним чином, а саме згідно з графіком платежів. У випадку належного виконання кожного окремого зобов`язання згідно з графіком платежів кошти погашали б вимоги позивача у відповідності до частині 1 статті 534 ЦК України, таким чином було б погашено першочергово комісію та проценти, а решта коштів погасила б базу розрахунку. У випадку належного виконання зобов`язання проценти наступного чергового періоду були б обраховані враховуючи зменшену базу розрахунку. Тобто, положення паспорту споживчого кредиту стосовно формули обрахування денної процентної ставки, застосовуючи загальні витрати за споживчим кредитом, були додані у відповідності до вимог Закону України "Про споживче кредитування" мають інформаційно-орієнтовний характер, та обраховуються на припущенні належного виконання зобов`язання позичальником. 
Щодо процентів за кредитним договором зазначає, що згідно зі статтею 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами; розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Термін "користування чужими грошовими коштами" може використовуватися у двох значеннях. Перше - це одержання боржником (як правило, за плату) можливості правомірно не сплачувати кредитору борг протягом певного часу. Друге значення - прострочення виконання грошового зобов`язання, коли боржник повинен сплатити гроші, але неправомірно не сплачує їх. Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України врегульовано правовідносини щодо сплати процентів саме за правомірне користування чужими грошовими коштами, коли боржник одержує можливість законно не сплачувати кредитору борг протягом певного часу. А саме - протягом строку кредитування, визначеному в кредитному договорі. Таким чином, загальні витрати за споживчим кредитом є співмірними, враховуючи строк кредитування. Жодних нарахувань поза межами строку кредитування, зокрема, у порядку, передбаченому ст. 625 ЦК України, позивачем не здійснювалось, а позовні вимоги не заявлялись. 
Крім того, відповідач заперечує щодо законності розміру процентів, нарахованих відповідно до умов кредитного договору. Законом України "Про споживче кредитування” передбачено пункт 5 статті 8, що визначає максимальний розмір денної процентної ставки, який не може перевищувати 1 %. Також, Законом України "Про споживче кредитування", передбачено пункт 17 прикінцевих положень, який повністю спростовує доводи відповідача стосовно незаконності розміру процентної ставки. Слід звернути увагу, що Закон України "Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг" набув чинності 24 грудня 2023 року. Отже, враховуючи дату укладення кредитного договору, денна процентна ставка передбачена договором є застосованою та законною. Наголошує, що під час формування довідки про заборгованість та суми позовної вимоги було враховано факт оплати та змінено суму заборгованості. Оскільки ТОВ "Споживчий центр" не є банківською установою, а має статус фінансової установи, яка здійснює господарську діяльність з надання фінансових послуг, зокрема надання кредитів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту, без відкриття рахунку, тому не може надати первинні банківські документи, а відтак наданий суду позивачем розрахунок є належним та допустимим доказом заборгованості та її розміру у справі. Крім того, будь-яких претензій щодо невиконання позивачем свого обов`язку по наданню коштів протягом дії договору відповідач не заявляв.
Щодо комісії зазначає, що комісія пов`язана із наданням послуги, а саме перерахування кредитодавцем коштів на рахунок, вказаний позичальником, з використанням стороннього сервісу – інтернет-еквайрингу. З огляду на те, ТОВ "Споживчий центр" надає кошти у кредит без відкриття рахунків у власній установі, на відміну від банківського кредиту, то плата за надання кредиту, на картку, зазначену позичальником, є виправданою. Відповідач не був позбавлений права отримати кредит у відділенні ТОВ "Споживчий центр" (ТМ "ШвидкоГроші"), уникнувши додаткових витрат. До комісії за обслуговування кредитної заборгованості не включено послуги, які кредитодавець зобов`язаний надавати позичальнику безоплатно, відповідно до чинного законодавства, зокрема, за надання один раз на місяць на вимогу споживача інформації про споживчий кредит. Отже, комісія за обслуговування пов`язана з наданням ряду перелічених послуг, зокрема: 1) організацію та забезпечення надання інформаційної підтримки позичальника по телефону, в особистому кабінеті та на відділеннях, 2) забезпечення надання можливості робити платежі онлайн на відділеннях, 3) забезпечення надання можливості відновлення забутого паролю для входу в особистий кабінет як віддалено, так і на відділеннях, 4) забезпечення інформування про дати сплати чергового платежу, 5) надання консультаційних послуг, 6) інших послуг, які прямо не вказані в даному пункті, однак, надання яких забезпечено кредитодавцем та пов`язане з обслуговуванням кредитної заборгованості. Безоплатність надання цих послуг законодавством не встановлена. Договором застережено, що до складу даної комісії не включено послуги, які кредитодавець зобов`язаний надавати позичальнику безоплатно відповідно до чинного законодавства. Своїм підписом на договорі відповідач також підтвердив, що ознайомлений з усіма умовами, в тому числі, й порядком та строками повернення кредиту та сплати процентів, розуміє та зобов`язується їх виконувати. Просить задовольнити позовні вимоги та проводити розгляд справи без участі представника позивача.
Представник позивача ТОВ "Споживчий центр" Мохир Я.В. в судове засідання не прибув, в позовній заяві просив розгляд справи проводити за відсутності представника позивача, проти заочного розгляду справи не заперечував.
Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання повторно не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений у встановленому законом порядку, шляхом надсилання судових повісток за зареєстрованим місцем проживання та розміщення інформації про розгляд спави на офіційній сторінці Богородчанського районного суду Івано-Франківської області в мережі Інтернет на веб-сайті судової влади, у поданому відзиві на позовну заяву просив розгляд справи проводити без його участі.
У зв`язку з неприбуттям в судове засідання сторін у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, не здійснюється.
Фактичні обставини, які встановив суд, та зміст спірних правовідносин, застосовані норми права.
Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що 23 листопада 2025 року о 15:55 відповідач ОСОБА_1 погодив пропозицію ТОВ "Споживчий центр" про укладення кредитного договору (оферти), відповідно до пункту 1.1. якої дана пропозиція про укладення кредитного договору (кредитна лінія) (оферта) є пропозицією ТОВ "Споживчий центр" (в подальшому кредитодавець) укласти електронний кредитний договір (оферту) у порядку, передбаченому Законом України "Про електронну комерцію", і не є ні договором приєднання/його частиною у розумінні ст. 634 Цивільного кодексу України, ні публічним договором у розумінні ст. 633 Цивільного кодексу України.
Відповідно до пункту 3.1. за цим договором кредитодавець зобов`язується надати кредит позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти, комісію.
Згідно з пунктом 3.3. кредитодавець надає позичальнику кредит на наступних умовах: дата надання/видачі кредиту, сума кредиту, строк, на який надається кредит, дата повернення (виплати) кредиту, проценти за користування кредитом (проценти), графік платежів встановлюються у заявці, яка є невід`ємною частиною даної оферти; тип кредиту: фінансовий кредит (а.с.15-зворот).
Відповідно до заявки та відповіді позичальника про прийняття пропозиції (акцепт) кредитного договору №23.11.2025-100001352 (кредитної лінії) від 23 листопада 2025 року позичальнику надається кредит на наступних умовах: дата надання/видачі кредиту –
23 листопада 2025 року; сума кредиту: 18 000 грн, строк, на який надається кредит - 140 днів з дати його надання. Дата повернення (виплати) кредиту – 11 квітня 2026 року; продовження строку, на який надається кредит, передбачене, шляхом ініціювання укладання додаткової угоди на продовження строку.
Процентна ставка - фіксована незмінна процентна ставка у розмірі 1% за 1 (один) день користування кредитом, яка застосовується протягом усього строку, на який надається кредит (надалі "процентна ставка"). Розмір процентної ставки не може бути збільшено в односторонньому порядку.
Комісія, пов`язана з наданням кредиту - 15% від суми кредиту та дорівнює 2 700 грн. Розраховується шляхом множення суми кредиту (база розрахунку) на розмір комісії у відсотковому значенні. Нараховується кредитором та обліковується в день видачі кредиту. 
Вказані вище умови (пропозиція про укладення кредитного договору, заявка кредитного договору, відповідь позичальника про прийняття пропозиції, інформаційне повідомлення позичальника), які підписані одноразовим ідентифікатором Е473 (вкладка- прикріплені файли - КП Д3), також підтверджені паспортом споживчого кредиту, який підписаний позичальником одноразовим ідентифікатором А473 вкладка - прикріплені файли- КП Д3).
Відповідно до інформаційного повідомлення, відповідач ОСОБА_1 вказав контактні дані, а саме номера телефонів, інформацію про місце роботи, а також персональні дані третіх осіб (вкладка- прикріплені файли - КП Д3).
Дане інформаційне повідомлення відповідачем ОСОБА_1 підписано одноразовим ідентифікатором Е473, який був відправлений на його фінансовий номер – 097 91 55 747.
04 січня 2024 року між ТОВ "Споживичй центр" та ТОВ "Універсальні платіжні рішення" укладено договір про надання послуг з переказу коштів №ФК-П-2024/01-2 відповідно до якого платіжна установа приймає на себе зобов`язання надавати торговцю послуги з переказу коштів без відкриття рахунку (вкладка - прикріплені файли - КП Д3).
Згідно з повідомленням ТОВ "Універсальні платіжні рішення" №1-2805 від 28 травня 2026 року ОСОБА_1 23 листопада 2025 року о 15:56:11 перераховано кошти в розмірі 18 000 грн, шляхом зарахування коштів на його банківську картку № НОМЕР_1 , номер транзакції НОМЕР_2 .ua – НОМЕР_3 , призначення платежу: видача за договором кредиту №23.11.2025-100001352 (вкладка - прикріплені файли - КП Д3).
Скріншотом з сайту Національного банку України підтверджується, що позивач є абонентом Системи BankID Національного банку та проведено ідентифікацію позичальника ОСОБА_1 шляхом використання системи Bank ID Національного банку (вкладка- прикріплені файли - КП Д3).
11 грудня 2025 року, за ініціативою відповідача ОСОБА_1 , укладено додатковий договір до кредитного договору №23.11.2025-100001352, де змінено суму кредиту, яка з дати укладення даного додаткового договору становить 21 000 грн, яка складається з усіх траншів, зазначених в договорі (1-й Транш) та в укладених сторонами додаткових договорах (чергові Транші) . 
Відповідно до п. 1.2. за даним додатковим договором кредитодавець зобов`язується надати позичальнику 2-й транш у розмірі 3 000 грн; дата надання – 11 грудня 2025 року. Спосіб надання позичальнику коштів у рахунок кредиту (2-го Траншу): перерахування на рахунок споживача, уключаючи використання реквізитів електронного платіжного засобу споживача 4441-11XX-XXXX-8509. 
Днем надання кредиту (2-го Траншу) вважається списання відповідної суми коштів з рахунку кредитодавця. Реквізити належного позичальнику електронного платіжного засобу для надання коштів позичальнику: 4441-11XX-XXXX-8509. Строк, на який надається кредит (а саме 2-й Транш) - 122 дні з дати його надання. 
Згідно із п.1.3. додаткового договору сторони домовились, що позичальник, відповідно до даного додаткового договору, зобов`язаний сплатити комісію, пов`язану з наданням другого траншу (частини суми кредиту) – 15% від суми другого траншу, що дорівнює 450 грн.
Пунктом 1.5. зазначено, що у зв`язку зі збільшенням суми кредиту змінюється розмір денної процентної ставки та її розрахунок, які з дати укладення даного додаткового договору становлять: 0.75%. При цьому РРПС – 6910.41%, орієнтовна загальна вартість кредиту для споживача - 40 325 грн 44 коп., загальні витрати за споживчим кредитом - 19325 грн 44 коп. 
Пунктом 1.6. зазначено, що сторони домовились внести зміни в договір та з дати укладення даного додаткового договору викласти норми, які встановлюють строк, на який надається кредит за договором, та дату повернення (виплати) кредиту, в наступній редакції: 
- строк, на який надається кредит – 140 днів з дати його надання, строк починає обраховуватись в перший день надання першого траншу;
- дата повернення (виплати) кредиту – 11 квітня 2026 року.
Вказані вище умови (пропозиція про укладення додаткового договору до кредитного договору звернення позичальника, відповідь кредитора про прийняття пропозиції про укладення додаткового договору до кредитного договору) підписані відповідачем 11 грудня 2025 року одноразовим ідентифікатором К958 (вкладка - прикріплені файли - КП Д3).
Також, відповідачем підписано паспорт споживчого кредиту, де зазначені умови кредитування, а саме: тип кредиту - кредитна лінія; сума кредиту - сума кредиту з дати укладення додаткового договору від 11 грудня 2025 року становить 21 000 грн, яка складається з усіх траншів (частин суми кредиту), зазначених в договорі №23.11.2025-100001352 від 23 листопада 2025 року; строк кредитування; мета отримання кредиту; спосіб та строк надання кредиту: перерахування позичальнику коштів у рахунок кредиту: банківський рахунок споживача, уключаючи використання реквізитів електронного платіжного засобу споживача; інформація щодо орієнтовної реальної річної процентної ставки та орієнтовної загальної вартості кредиту для споживача та порядок повернення кредиту.
Даний паспорт відповідачем підписано одноразовим ідентифікаторром A958, який було відправлено на фінансовий номер телефону 097 91 55 747 відповідача (вкладка - прикріплені файли- КП Д3).
Згідно з повідомленням ТОВ "Універсальні платіжні рішення" №1-2805 від 28 травня 2026 року ОСОБА_1 11 грудня 2025 року о 13:18:28 перераховано кошти в розмірі 3 000 грн, шляхом зарахування коштів на його банківську картку № НОМЕР_1 , номер транзакції iPay.ua – 945906500, призначення платежу: видача траншу за додатковим договором до кредитного договору №23.11.2025-100001352-1 до кредитного договору №23.11.2025-100001352 (вкладка - прикріплені файли - КП Д3).
Відповідно до довідки розрахунку за кредитним договором №23.11.2025-100001352 від 23 листопада 2025 року, наданої ТОВ "Споживчий центр", заборгованість ОСОБА_1 становить 59 398 грн 83 коп., що складається із заборгованості по тілу кредиту в розмірі
21 000 грн, за процентами в розмірі 26 340 грн, заборгованості за процентами за ст. 625 ЦК України 10 266 грн та комісії в розмірі 1 792 грн 83 коп (вкладка - прикріплені файли - КП Д3).
Розрахунок заборгованості проведений в межах строку дії кредитного договору з 23 листопада 2025 року до 11 квітня 2026 року (вкладка - прикріплені файли- КП Д3).
Відповідно до ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони.
Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.
Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства.
За змістом ст. ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Відповідно до ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.
Загальні правила щодо форми договору визначено ст. 639 ЦК України, згідно з якою: договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлено законом; якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для такого виду договорів не вимагалася; якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі; якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлено письмової форми, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами; якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріального посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення.
Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Із прийняттям Закону України "Про електронну комерцію" № 675-VIII (надалі – Закон № 675-VIII) від 03 вересня 2015 року, який набрав чинності 30 вересня 2015 року, на законодавчому рівні встановлено порядок укладення договорів в мережі, спрощено процедуру підписання договору та надання згоди на обробку персональних даних.
Відповідно до ст. 3 Закону № 675-VIII, електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Відповідно до ч. 3 ст. 11 Закону № 675-VIII електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною.
Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена, шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (ч. 4 ст. 11 Закону № 675-VIII).
Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (ч. 6 ст. 11 Закону № 675-VIII).
Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі (ч. 12 ст. 11 Закону № 675-VIII).
Статтею 12 вказаного Закону визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису відповідно до вимог законів України "Про електронні документи та електронний документообіг", "Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги", за умови використання засобу електронного підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Відповідно до положень ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (ст. 611 ЦК України).
Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України).
Висновки суду за результатами розгляду справи.
Судом встановлено, що 23 листопада 2025 року між позивачем ТОВ "Споживчий центр" та відповідачем ОСОБА_1 укладено кредитний договір №23.11.2025-100001352, а в подальшому 11 грудня 2025 року укладено за ініціативою відповідача ОСОБА_1 додатковий договір до кредитного договору №23.11.2025-100001352 в електронному вигляді, відповідач отримав кредит у розмірі 21 000 грн., кредитний договір та додаткова угода підписані одноразовим ідентифікатором.
Отримання кредитних коштів в сумі 18 000 грн підтверджується копією повідомлення ТОВ "Універсальні платіжні рішення" №1-2805 від 28 травня 2026 року, доданого до матеріалів справи представником позивача, де зазначено номер картки № НОМЕР_1 , номер транзакції в системі iPay.ua-928486517 та призначення платежу - видача за договором кредиту №23.11.2025-100001352 (вкладка - прикріплені файли - КП Д3) та в сумі 3 000 грн підтверджується копією повідомлення ТОВ "Універсальні платіжні рішення" №1-2805 від 28 травня 2026 року, доданого до матеріалів справи представником позивача, де зазначено номер картки № НОМЕР_1 , номер транзакції в системі iPay.ua-945906500 та призначення платежу: видача траншу за додатковим договором до кредитного договору №23.11.2025-100001352-1 до кредитного договору №23.11.2025-100001352 (вкладка - прикріплені файли - КП Д3).
Таким чином, ТОВ "Споживчий центр" свої зобов`язання за договором виконав у повному обсязі, надав ОСОБА_1 кредит у розмірі, встановленому кредитним договором
23.11.2025-100001352 від 23 листопада 2025 року.
З наданої позивачем довідки - розрахунку, встановлено, що загальна сума заборгованості за кредитним договором №23.11.2025-100001352 від 23 листопада 2025 року склала 59 398 грн 83 коп., що складається із заборгованості по тілу кредиту в розмірі
21 000 грн, за процентами в розмірі 26 340 грн, заборгованості за процентами за ст. 625 ЦК України 10 266 грн та комісії в розмірі 1 792 грн 83 коп (вкладка - прикріплені файли - КП Д3).
Також, ОСОБА_1 , зробивши часткову оплату з метою виконання умов договору на загальну суму 4 111 грн 17 коп., вчинив конклюдентні дії щодо визнання договору і відповідно щодо правомірності вимог позивача за договором про надання кредиту.
Разом з тим суд частково не погоджується із розрахунками наданими кредитодавцем у довідці-розрахунку з огляду на наступне.
Стаття 19 Закону України "Про споживче кредитування" визначає черговість погашення вимог за договором про споживчий кредит. У разі недостатності суми здійсненого платежу для виконання зобов`язання за договором про споживчий кредит у повному обсязі ця сума погашає вимоги кредитора у такій черговості: у першу чергу сплачуються прострочена до повернення сума кредиту та прострочені проценти за користування кредитом; у другу чергу сплачуються сума кредиту та проценти за користування кредитом; у третю чергу сплачуються неустойка та інші платежі відповідно до договору про споживчий кредит.
Відповідно до пункту 9.2. договору у разі недостатності суми здійсненого платежу для виконання зобов`язання за договором у повному обсязі черговість погашення вимог за договором встановлюється законом.
Відповідачем 07 грудня 2025 року, в рахунок погашення кредиту, сплачено 4 111 грн 17 коп., ці кошти розподілені на сплату комісії – 1 357 грн 17 коп., нарахованих процентів –
2 520 грн та штрафу - 234 грн. На сплату тіла кредиту кошти не були зараховані, що суперечить вимогам Закону.
З огляду на те, що у першу чергу сплачуються прострочена до повернення сума кредиту та прострочені проценти за користування кредитом, і відповідачем внесено кошти в розмірі 4 111 грн 17 коп., які кредитором розподілені та зараховані на оплату заборгованості за комісію в розмірі 1 357 грн 17 коп. та процентів, які нараховані на підставі ст. 625 ЦК України в сумі 234 грн, стягнення яких в період воєнного стану також суперечать вимогам діючого законодавства, а також за рахунок цих коштів повністю погашена заборгованість за процентами за користування кредитом в сумі 2 520 грн, тому суд прийшов до висновку, що кошти, які сплачені боржником та зараховані позивачем на оплату заборгованості за комісією та процентами на підставі ст. 625 ЦК України слід зарахувати в рахунок погашення заборгованості за тілом кредиту.
Таким чином, з відповідача ОСОБА_1 на користь позивача ТОВ "Споживичй центр" слід стягнути заборгованість за тілом кредиту в розмірі 19 402 грн 83 коп. (18000-1357,17-234+3000).
Щодо заборгованості за процентами, суд зазначає наступне.
З урахуванням денної процентної ставки, яка застосовується протягом всього строку на який дається кредит у розмірі 1% за 1 (один) день користування кредитом за період з 23 листопада 2025 по 11 квітня 2026 року (140 днів) становить 26 340 грн. 
З врахуванням того, що судом зараховано часткову сплату заборгованості в сумі 1 597 грн 17 коп. в тіло кредиту, то нарахування процентів слід здійснювати на залишок заборгованості тіла кредиту.
Кредитором за період з 23 листопада 2025 року по 06 грудня 2025 року (14 днів) застосовано процентну ставку в розмірі 1% та нараховано проценти в розмірі 2 520 грн (18000х1%х14).
07 грудня 2025 року відповідачем внесено часткову оплату за заборгованість за кредитним договором в розмірі 4 111 грн 17 коп., яку кредитор розподілив на погашення заборгованості за комісією – 1 357 грн 17 коп., процентами - 2 520 грн та на підставі ст. 625 ЦК України – 234 грн.
Судом зараховано часткові сплачені кошти за комісію та на підставі ст. 625 ЦК України на загальну суму 1 591 грн 17 коп. (1357,17+234) на заборгованість тіла кредиту, отже нарахування процентів слід нараховувати на тіло кредиту 16 408 грн 83 коп. (18000-1591,17) за період з 07 грудня 2025 року по 10 грудня 2025 року (4 дні) із застосуванням процентної ставки в розмірі 1%, що становлять 656 грн 35 коп. (16408,83х1%х4).
11 грудня 2025 року здійснено докредитування до договору на суму 3 000 грн, отже загальна сума за кредитом становить 19 408 грн 83 коп. (16408,83+3000) на яку слід нараховувати процентну ставку в розмірі 1% за період з 11 грудня 2025 року по 11 квітня 2026 року (122 дні), що становлять 23 678 грн 77 коп. (19408,83х1%х122).
Нарахування процентів за користування кредитом відповідає умовам кредитного договору, з урахуванням частково сплачених грошових коштів на погашення заборгованості по процентам в розмірі 2 520 грн, сума нарахованих та несплачених процентів становить
24 327 грн 56 коп. ((2520+656,35+23678,77)-2520=24335,12).
Таким чином, у відповідача виникла заборгованість за процентами за користування кредитом на загальну суму 24 335 грн 12 коп., які слід стягнути зі ОСОБА_1 на користь позивача у справі. 
Щодо стягнення комісії, пов`язаної з наданням кредиту в розмірі 1 792 грн 83 коп.
Згідно із п. 4 ст. 1 Закону України "Про споживче кредитування" №1734-VIII загальні витрати за споживчим кредитом - витрати споживача, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги кредитодавця та кредитного посередника (за наявності), для отримання, обслуговування і повернення кредиту.
Відповідно до п.7. Заявки кредитного договору №23.11.2025-100001352 (кредитної лінії) та п.7. відповіді позичальника про прийняття пропозиції (акцепт) кредитного договору №23.11.2025-100001352 (кредитної лінії) комісія, пов`язана з наданням Кредиту (надалі – "Комісія", економічна сутність – плата за надання Кредиту) – 15% від суми Кредиту та дорівнює 2700 грн. 00 коп. Комісія розраховується шляхом множення суми Кредиту (база розрахунку) на розмір Комісії у відсотковому значенні. Нараховується Кредитором та обліковується в день видачі кредиту.
Так само згідно з п.1.3. примірної пропозиції про укладеннядодаткового договору (оферта) до кредитного договору (кредитної лінії) - звернення позичальника та п.1.3.примірної відповіді кредитодавця про прийняття пропозиції (акцепт) про укладення додаткового договору до кредитного договору (кредитної лінії) від 11 грудня 2025 року, сторони домовились, що Позичальник відповідно до даного Додаткового Договору зобов`язаний сплатити Комісію, пов`язану з наданням 2-го Траншу (частини Суми Кредиту) (надалі – "Комісія за надання", "Комісія"; економічна сутність плата за надання Кредиту) – 15% від суми 2-го Траншу (частини Суми Кредиту), що дорівнює 450 грн. 00 коп. Комісія розраховується шляхом множення суми 2-го Траншу (база розрахунку) на розмір Комісії у відсотковому значенні. Нараховується Кредитодавцем та обліковується в день видачі Траншу, сплачується згідно Графіку платежів.
Разом з тим, відповідно до ч. 2 ст. 8 Закону України "Про споживче кредитування" для цілей обчислення реальної річної процентної ставки визначаються загальні витрати за споживчим кредитом. До загальних витрат за споживчим кредитом включаються: доходи кредитодавця у виді процентів; комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо; інші витрати споживача на супровідні послуги, які підлягають сплаті на користь кредитного посередника (за наявності) та третіх осіб згідно з вимогами законодавства України та/або умовами договору про споживчий кредит (платежі за послуги кредитного посередника, страхові та податкові платежі, збори на обов`язкове державне пенсійне страхування, біржові збори, платежі за послуги державних реєстраторів, нотаріусів, інших осіб тощо).
Частиною 1 ст. 11 Закону України "Про споживче кредитування" передбачено, що після укладення договору про споживчий кредит кредитодавець на вимогу споживача, але не частіше одного разу на місяць, у порядку та на умовах, передбачених договором про споживчий кредит, безоплатно повідомляє йому інформацію про поточний розмір його заборгованості, розмір суми кредиту, повернутої кредитодавцю, надає виписку з рахунку/ рахунків (за їх наявності) щодо погашення заборгованості, зокрема інформацію про платежі за цим договором, які сплачені, які належить сплатити, дати сплати або періоди у часі та умови сплати таких сум (за можливості зазначення таких умов у виписці), а також іншу інформацію, надання якої передбачено цим Законом, іншими актами законодавства, а також договором про споживчий кредит.
Таким чином, Закон України "Про споживче кредитування" розмежовує оплатність та безоплатність надання інформації про кредит залежно від періодичності звернення споживача із запитом щодо надання такої інформації.
Верховний Суд у постанові від 06 листопада 2023 року у справі № 204/224/21 (провадження № 61-4202сво22) зазначив, що якщо в кредитному договорі банк не зазначив та не надав доказів наявності, переліку додаткових та супутніх банківських послуг кредитодавця та/або кредитного посередника, які пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту, які надаються позичальнику та за які банком встановлена щомісячна комісія за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування), то положення кредитного договору щодо обов`язку позичальника щомісячно сплачувати плату за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування) є нікчемними відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 11, ч. 5 ст. 12 Закону України "Про споживче кредитування".
До схожих висновків прийшов Верховний Суд і в постанові від 09 жовтня 2024 року у справі № 582/202/22.
Крім того, у постанові Великої Палати Верховного Суду від 13 липня 2022 року у справі №363/1834/17 (провадження №14-53цс21) зазначено, що банкам забороняється вимагати від клієнта придбання будь-яких товарів чи послуг від банку або від спорідненої чи пов`язаної особи банку як обов`язкову умову надання банківських послуг (ч. 3 ст. 55 Закону України "Про банки і банківську діяльність"), однією із яких є розміщення залучених у вклади (депозити), у тому числі на поточні рахунки, коштів та банківських металів від свого імені, на власних умовах та на власний ризик (п. 3 ч. 3 ст. 47 цього Закону), зокрема надання споживчого кредиту. Тому банк не може стягувати з позичальника платежі за дії, які він вчиняє на власну користь (ведення кредитної справи, договору, розрахунок і облік заборгованості за кредитним договором тощо), чи за дії, які позичальник вчиняє на користь банку (наприклад, прийняття платежу від позичальника), чи за дії, що їх вчиняє банк або позичальник з метою встановлення, зміни, припинення правовідносин (укладення кредитного договору, внесення до нього змін тощо). Інакше кажучи, банк неповноважний стягувати з позичальника плату (комісію) за управління кредитом, адже такі дії не становлять банківську послугу, яку замовив позичальник (або супровідну до неї), а є наслідком реалізації прав та обов`язків банку за кредитним договором і відповідають економічним потребам лише самого банку.
Відповідно до ч. 5 ст. 12 Закону України "Про споживче кредитування" умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними.
Виходячи зі змісту вказаних норм, надання грошових коштів за укладеним кредитним договором відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України є обов`язком банку, виконання такого обов`язку не може обумовлюватися будь-якою зустрічною оплатою з боку позичальника.
Надання кредиту це обов`язок банку за кредитним договором, тому така дія як надання фінансового інструменту чи моніторинг заборгованості за кредитом не є самостійною послугою, що замовляється та підлягає оплаті позичальником на користь банку. Оскільки надання фінансового інструменту є фактично наданням кредиту позичальнику, така операція, як і моніторинг заборгованості за кредитом, відповідає економічним потребам лише самого банку та здійснюється при реалізації прав і обов`язків за кредитним договором, тому такі дії банку не є послугами, що об`єктивно надаються клієнту-позичальнику.
Сплата позичальником винагороди за надання фінансового інструменту та винагороди за проведення додаткового моніторингу є платою за послуги, що супроводжують кредит у цьому випадку, тому пункти договору, які передбачають сплату такої винагороди є нікчемними, у зв`язку з чим підстави для нарахування банком комісії на підставі нікчемних умов договору є безпідставними і вказані кошти не підлягають сплаті позичальником.
Такі висновки викладені Верховним Судом у постанові від 07 червня 2023 року у справі № 686/14530/15 (провадження № 61-13299св22).
Умовами кредитного договору та додаткової угоди до договору №23.11.2025-100001352 від 23 листопада 2025 року передбачено обов`язок позичальника сплатити комісію за надання кредиту у розмірі 15% від суми кредиту, що становить 2700 грн та 450 грн. Необхідність сплати такої комісії передбачена також графіком платежів.
Однак зі змісту кредитного договору та додаткової угоди до нього вбачається, що в ньому не зазначено переліку додаткових та супутніх банківських послуг кредитодавця, які пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту, що надаються позивачу та за які банком встановлена комісія за надання кредиту.
Тобто, банком фактично встановлено плату позичальника за надання кредиту.
Конституційний Суд України у рішенні у справі щодо офіційного тлумачення положень другого речення преамбули Закону України від 22 листопада 1996 року № 543/96- В "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань" від 11 липня 2013 року у справі № 1-12/2013 зазначив, що з огляду на приписи ч. 4 ст. 42 Конституції України участь у договорі споживача як слабшої сторони, яка підлягає особливому правовому захисту у відповідних правовідносинах, звужує дію принципу рівності учасників цивільноправових відносин та свободи договору, зокрема у договорах про надання споживчого кредиту.
Таким чином, положення кредитного договору щодо обов`язку позичальника сплачувати плату за надання кредиту є нікчемними відповідно до частин першої та другої статті 11, частини п`ятої статті 12 Закону України "Про споживче кредитування", тому в цій частині позову слід відмовити.
Щодо стягнення заборгованості за нарахованими процентами за ст. 625 ЦК України в сумі 10 266 грн, суд зазначає наступе.
Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 на території України введений воєнний стан. В подальшому він неодноразово продовжувався та діяв як на час укладення спірного договору позику, так і на час розгляду цієї справи.
Пунктом 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України передбачено, що у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установлено, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).
Відповідно до розрахунку заборгованості за кредитним договором №23.11.2025-100001352 від 23 листопада 2025 року кредитором здійснено нарахування за процентами за
ст. 625 ЦК України на загальну суму 10 266 грн.
Оскільки відповідач прострочив виконання грошового зобов`язання за кредитним договором у період дії на території України воєнного стану, тому проценти, нараховані на підставі ст. 625 ЦК України, в сумі 10 266 грн не можуть бути стягнуті, і в цій частині позовні вимоги задоволенню не підлягають.
Таким чином, з огляду на викладене, зважаючи на порушення відповідачем взятих на себе зобов`язань, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню та з відповідача ОСОБА_1 на користь позивача ТОВ "Споживичй центр" слід стягнути заборгованість за кредитним договором №23.11.2025-100001352 від 23 листопада 2025 року в сумі 43 743 грн 95 коп., з яких: розмір заборгованості за тілом кредиту із зарахуванням сплачених коштів за комісією та нарахованими штрафами та докредитуванням становить
19 408 грн 83 коп. (18000-1591,17+3000), сума заборгованості за процентами за користування кредитом складає 24 335 грн 12 коп. 
Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (частина перша статті 76 ЦПК України). Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (статті 79 ЦПК України).
Розподіл судових витрат.
Відповідно до ч.1. ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Позивачем при поданні даної позовної заяви до суду сплачений судовий збір в розмірі
2 662 грн 40 коп. 
Оскільки судом позов задоволено частково на суму 43 743 грн 95 коп., що становить 73,64% заявлених вимог (43743,95х100/59398,83), то з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір пропорційно задоволеним вимогам, а саме у розмірі
1 960 грн 59 коп. (2662,4х73,64/100).
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 81, 141, 263-265, 279, 280, 354 ЦПК України, суд,
у х в а л и в :
Позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Споживчий центр" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково.
Стягнути із ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Споживчий центр" заборгованість за кредитним договором
№23.11.2025-100001352 від 23 листопада 2025 року в сумі 43 743 (сорок три тисячі сімсот сорок три) грн 95 коп., з яких 19 408 грн 83 коп. – заборгованість за тілом кредиту,
24 3335 грн 12 коп. - заборгованість за процентами за користування кредитом.
Стягнути із ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Споживчий центр" витрати по сплаті судового збору у розмірі 1 960 (одна тисяча дев`ятсот шістдесят) грн 59 коп.
В решті позовних вимог відмовити.
Рішення суду може бути оскаржене до Івано-Франківського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Богородчанський районний суд Івано-Франківської області. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю "Споживчий центр", адреса реєстрації: 01032, вул. Саксаганського, 133А, м. Київ, код ЄДРПОУ 37356833.
Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_4 .

Суддя Л.Я. Рибка