РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"27" липня 2026 р.         Справа № 596/1589/25
Провадження № 2-а/596/12/2026
Гусятинський районний суд Тернопільської області
в складі: головуючого судді    Митражик Е.М.
при секретарі судового засідання   Кузик М.Я.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в селищі Гусятин адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Тернопільській області про визнання протиправною та скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності, -

ВСТАНОВИВ:
Адвокат Манорик Г.Г., яка діє в інтересах ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Головного управління Національної поліції в Тернопільській області про визнання незаконною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА №6101490 від 07.11.2025 року працівником поліції Чортківського РУП ГУНП в Тернопільській області Ромашенко Т.З. про притягнення ОСОБА_1 за ч.1 ст.121 КУпАП та накладення стягнення у вигляді штрафу в сумі 340 гривень. В позовній заяві просить поновити строк звернення до суду, зазначаючи, що примірник постанови ОСОБА_1 отримав 18.11.2025 року поштовим направленням лише після подання адвокатського запиту. Посилається на те, що відповідно до оскаржуваної постанови від 07 листопада 2025 року серія ЕНА № 6101490, поліцейський Чортківського РУП ГУНП в Тернопільській області, Ромашенко Т.В. о 09.03.58 год. в с. Оришківці по вул. Наливайка склав відносно позивача постанову за порушення ч. 1 ст. 121 КУпАП за те, що він керував транспортним засобом Mersedes-benz Sprinter 313 cdi НОМЕР_1 у якого не працював задній габаритний ліхтар, чим порушив П.31.4 ПДР України - керування водієм ТЗ, технічний стан і обладнання якого не відповідають вимогам стандартів, правил дорожнього руху і технічної експлуатації. До постанови додаються відео з нагрудної камери поліцейського 860797. Права особі, яка притягується до адміністративної відповідальності, передбачені ст. 268, ст. 289 КУпАП не роз`яснено, копію постанови не вручено. Вважає, що оскаржувана постанова про притягнення до адміністративної відповідальності винесена протиправно та підлягає скасуванню, оскільки в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, а також відсутні та не зазначені у постанові жодні докази правопорушення вчинене ним відповідно до ч. 1 ст. 121 КУпАП. В Постанові, яка складена зазначено: не працював задній габаритний ліхтар, який саме не зазначено, яким чином це впливає на безпеку дорожнього руху в 09.03 год. ранку, в світлу пору доби та яким чином це побачив працівник полії ОСОБА_2 при зупинці не зазначено. Згідно оскаржуваної постанови, позивач керував транспортним засобом у якого не працював задній габаритний ліхтар, тоді як диспозиція ч. 1 ст. 121 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за керування транспортним засобом, що має несправності зовнішніх світлових приладів. 
Отже, єдиним нібито доказом вчинення правопорушення є сама оскаржувана постанова, однак зазначена постанова є предметом спору і не може розглядатись як доказ за відсутності інших доказів, оскільки постанова є лише формою фіксації правопорушення, а не доказом його вчинення. В матеріалах справи відсутні жодні документи та матеріали, які б могли бути визнані судом як належні та допустимі докази вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КУпАП, а сама постанова про накладення адміністративного стягнення не дає суду достатніх підстав зробити висновок про те, що позивач вчинив дане адміністративне правопорушення. 
Ухвалою судді від 24 листопада 2025 року провадження у справі відкрито за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.
Від представника Головного управління Національної поліції у Тернопільській області Куриляк М.Г. до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому представник просить відмовити в задоволені позову у зв`язку з безпідставністю.
Посилається на те, що даний позов ГУНП в Тернопільській області не визнає з наступних підстав. Відповідно до об`єктивних обставин справи, 07.11.2025 поліцейським Чортківського РУП ГУНП в Тернопільській області старшим лейтенантом поліції Ромашенко Т.В. винесено постанову серії ЕНА № 6101490 на позивача ОСОБА_1 у зв`язку із тим, що він керував транспортним засобом MERSEDES-BENZ SPRINTER CDI В02294ЕР в с. Оришківці по вул. Наливайка, у якого не працював задній габаритний ліхтар, чим порушив вимоги п. 31.4 ПДР України - керування водієм транспортним засобом, технічний стан і обладнання якого не відповідають вимогам стандартів, правил дорожнього руху і технічної експлуатації, норм і стандартів та норм ч. 1 ст. 121 КУпАП. Факт здійсненого позивачем правопорушення підтверджуються відео- доказами, які додано до даного відзиву. На відеозаписі з відео-реєстратора поліцейського автомобіля під назвою "Відео 1", яке долучено до відзиву, зафіксовано вищезазначене правопорушення, а саме: в ТЗ MERSEDES-BENZ SPRINTER CDI В02294ЕР не працює задній габаритний ліхтар. Крім того, позивачем суду не надано жодних належних та допустимих письмових та/або інших доказів на спростування наявності вищенаведених обставин. Відтак твердження позивача викладені у позові є хибними, а позовні вимоги безпідставними, необґрунтованими та такими, що не підлягають до задоволення. Отже, як вбачається з матеріалів справи, позивач дійсно допустив порушення ПДР тому оскаржувану постанову винесено працівником поліції у межах повноважень та у суворому дотриманні закону, відповідно до об`єктивних обставин справи тому позов до задоволення не підлягає.
Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, належним чином повідомлявся про день, час та місце слухання справи. 
Представник позивача ОСОБА_1 – адвокат Манорик Г.Г. в судове засідання 27.07.2026 року не з`явилася, подала до суду заяву про слухання у її відсутності. Попередньо в судовому засіданні позовні вимоги підтримувала та просила задоволити повністю.
Представник відповідача Головного управління Національної поліції в Тернопільській області в судове засідання не з`явилася, у відзиві на позовну заяву просила розгляд справи проводити у її відсутності. 
Дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що адміністративний позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Приписами ч.1 ст.55 Конституції України проголошено право кожного на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.
Згідно ч.1 ст.5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист.
Стаття 72 КАС України передбачає, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Відповідно до частини 1 статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
Судом встановлено, що згідно з постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА №6101490 від 07 листопада 2025 року ОСОБА_1 притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.121 КУпАП у виді штрафу в розмірі 340 гривень за те, що він 07.11.2025 року о 09:03 в с.Оришківці, вул.Наливайка керував транспортним засобом MERSEDES-BENZ SPRINTER CDI В02294ЕР у якого не працював задній габаритний ліхтар, чим порушим п.31.4 ПДР України.
З встановлених судом обставин справи вбачається, що між сторонами виник спір з приводу оскарження рішення суб`єкта владних повноважень, щодо правомірності притягнення особи до адміністративної відповідальності у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, які регулюються положеннями Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП), Законом України «Про дорожній рух», Правилами дорожнього руху затверджені постановою КМУ від 10.10.2001 року № 1306 (далі ПДР).
Застосовуючи вказані нормативно-правових актів, суд дійшов таких висновків.
Відповідно до ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Відповідно до ст.7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. При цьому, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законів.
Закон України «Про дорожній рух» регулює суспільні відносини у сфері дорожнього руху та його безпеки, визначає права, обов`язки і відповідальність суб`єктів - учасників дорожнього руху, міністерств, інших центральних органів виконавчої влади, об`єднань, підприємств, установ і організацій незалежно від форм власності та господарювання.
Пунктами 1.3 та 1.9 ПДР передбачено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.
Відповідно до ч. 1 ст. 121 КУпАП передбачено відповідальність, за керування водієм транспортним засобом, що має несправності системи гальмового або рульового керування, тягово-зчіпного пристрою, зовнішніх світлових приладів (темної пори доби) чи інші технічні несправності, з якими відповідно до встановлених правил експлуатація його забороняється, або переобладнаний з порушенням відповідних правил, норм і стандартів.
Диспозицію частини першої статті 121 КУпАП передбачає відповідальність водія за керування транспортним засобом, що має несправності:
- системи гальмового або рульового керування,
- тягово-зчіпного пристрою,
- зовнішніх світлових приладів (темної пори доби),
- інші технічні несправності, з якими відповідно до встановлених правил експлуатація його забороняється, або переобладнаний з порушенням відповідних правил, норм і стандартів.
З цього слідує, що адміністративна відповідальність передбачена не за керування водієм транспортним засобом, що має будь-які несправності зовнішніх світлових приладів у темну пору доби, а лише ті, за наявності яких відповідно до встановлених правил експлуатація його забороняється.
Вичерпний перелік несправностей зовнішніх світлових приладів транспортних засобів, за наявності яких згідно із законодавством забороняється їх експлуатація, наведений у пункті 31.4.3. розділу 31 ПДР: а) кількість, тип, колір, розміщення і режим роботи зовнішніх світлових приладів не відповідають вимогам конструкції транспортного засобу; б) порушено регулювання фар; в) не горить лампа лівої фари в режимі ближнього світла; г) на світлових приладах немає розсіювачів або використовуються розсіювачі і лампи, що не відповідають типу даного світлового приладу; ґ) на розсіювачах світлових приладів нанесено тонування або покриття, що зменшує їх прозорість чи світлопропускання. 
Як слідує з пункту 31.4. Правил дорожнього руху України передбачено, що забороняється експлуатація транспортних засобів згідно із законодавством за наявності таких технічних несправностей і невідповідності таким вимогам, зокрема в таких системах автомобіля як гальмова система, рульове керування, зовнішні світлові прилади, клоочисники і склообмивачі вітрового скла, колеса і шини, двигун, інші елементи конструкції. 
Згідно пункту 1.10 Правил дорожнього руху України слідує, що темна пора доби - частина доби від заходу до сходу сонця; недостатня видимість - видимість дороги в напрямку руху менше 300 м у сутінках, в умовах туману, дощу, снігопаду тощо.  
Заборона подальшого руху транспортного засобу передбачена у пункті 31.6 ПДР, у тому разі, якщо:
а) робоча гальмова система чи рульове керування не дають змоги водієві зупинити транспортний засіб або здійснити маневр під час руху з мінімальною швидкістю;
б) у темну пору доби або в умовах недостатньої видимості не горять лампи фар чи задніх габаритних ліхтарів;
в) під час дощу або снігопаду не працює склоочисник з боку розміщення керма;
г) зіпсований тягово-зчіпний пристрій автопоїзда.      Повна заборона подальшого руху транспортним засобом може бути лише у випадках, коли у темну пору доби не горять лампи усіх фар чи задніх габаритних ліхтарів.     
Для виконання відповідних функцій, зокрема, для регулювання дорожнього руху та здійснення контролю за дотриманням Правил дорожнього руху працівники патрульної поліції уповноважені застосувати технічні прилади та технічні засоби, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису (ст. 40 Закону України «Про Національну поліцію»).
У п.8 ч.1 ст.23 Закону України «Про Національну поліцію» передбачено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.
Пунктом 4 розділу І Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженого Наказом Міністерства внутрішніх справ № 1395 від 07.11.2015р. (зі змінами та доповненнями) передбачено, що у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу. Постанова виноситься у разі виявлення адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, передбачених деякими статтями КУпАП, у тому числі ст.121 КУпАП. 
На підтвердження правомірності оскаржуваної постанови, суб`єктом владних повноважень долучено диск із матеріалами відеофіксації порушення. 
Із змісту досліджених відеозаписів в судовому засіданні з`ясовано, що на відео зафіксовано рух автомобіля марки Mersedes-benz Sprinter 313 cdi, д.н.з. НОМЕР_1 в якому не працював задній правий габаритний ліхтар а також наявна фіксація подій, які мали місце після зупинки даного транспортного засобу, а саме складання адміністративних матеріалів.      
Однак з даного відеозапису слідує, що події відбувались близько 09:03 год. ранку, в світлу пору доби.
Окрім цього, пунктом 2.3 (а) ПДР передбачено, що для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний: перед виїздом перевірити і забезпечити технічно справний стан і комплектність транспортного засобу, правильність розміщення та кріплення вантажу.
Згідно п. 31.1 ПДР, технічний стан транспортних засобів та їх обладнання повинні відповідати вимогам стандартів, що стосуються безпеки дорожнього руху та охорони навколишнього середовища, а також правил технічної експлуатації, інструкцій підприємств-виробників та іншої нормативно-технічної документації.
Відповідно до пункту 31.5 ПДР визначено, що у разі виникнення в дорозі несправностей, зазначених у пункті 31.4 цих Правил, водій повинен вжити заходів для їх усунення, а якщо це зробити неможливо - рухатися якомога коротшим шляхом до місця стоянки або ремонту, дотримуючись запобіжних заходів з виконанням вимог пунктів 9.9 і 9.11 цих Правил.
Таким чином обставина, зазначена у постанові, яку оскаржує позивач, а саме не горить задній габаритний ліхтар, не відповідає переліку несправностей транспортного засобу, керування яким за їх наявності заборонено, а вказує на заборону подальшого руху транспортних засобів.
За змістом вказаних норм, суд погоджується з доводами позивача про те, що діяння водія, в світлу пору доби, не утворює складу адміністративного правопорушення, за яке настає відповідальність передбачена ч. 1 ст. 121 КУпАП. 
У ст.280 КУпАП, передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. 
Обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події та складу адміністративного правопорушення. Наявність події та складу адміністративного правопорушення доводиться шляхом надання доказів (п.1 ст.247 КУпАП).
Відповідно до ст.10 КУпАП адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.
Суб`єктивна сторона адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КУпАП характеризується наявністю вини у формі прямого чи не прямого умислу та настає лише за умови, що особа усвідомлювала протиправний характер своїх дій і мала умисел на керування транспортним засобом з технічними несправностями. Вчинення цього діяння через необережність виключає притягнення особи до адміністративної відповідальності. Усвідомлення означає не лише розуміння фактичних обставин вчиненого діяння, які стосуються предмета, об`єктивної сторони складу конкретного правопорушення, а й розуміння його суспільної небезпеки.
Недоведеність суб`єктивної сторони адміністративного правопорушення тягне за собою недоведеність складу такого правопорушення у цілому.
Як вже зазначав суд, суб`єктивною стороною адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КУпАП, є наявність умислу, тобто водій повинен усвідомлювати, що він здійснює рух транспортним засобом за наявності певних несправностей транспортного засобу, в тому числі, роботи габаритних ліхтарів.
Матеріали справи не містять доказів, що ОСОБА_1 умисно виїхав на транспортному засобі з указаними несправностями заднього правого габарита. 
ЄСПЛ у своїх рішеннях, зокрема, у справах «Кобець проти України» від 14.02.2008 (заява N 16437/04), «Берктай проти Туреччини» від 01.03.2001 (заява 22493/93), «Леванте проти Латвії» від 07.11.2002 ( заява 263/2859/21), неодноразово вказує. що оцінюючи докази, суд застосовує принцип доведення « за відсутності розумних підстав для сумніву», що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростованих презумцій. У своїх рішеннях «Ірландія проти Сполученого Королівства» від 18.01.1978 (серія А, № 25), «Коробов проти України» від 21.10.2011 року (Заява № 39598/03), Європейський суд з прав людини зазначає що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом, така доведеність може випливати із співіснуванням достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків.
Відповідно до ст.245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративне правопорушення, з-поміж іншого, є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.
Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, що притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами та інше.
Згідно з ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Згідно ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Відповідно до ч. 1 ст. 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності, можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.
Винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КУпАП поза розумним сумнівом не доведена, а відповідно до ст. 62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
Згідно ч.3 ст.286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.
Таким чином, суд вважає, що вимоги ОСОБА_1 є підставними та обґрунтованими, а тому такими, що підлягають задоволенню, а постанова серії ЕНА №6101490 від 07 листопада 2025 року про накладення адміністративного стягнення скасуванню. 
Справу про адміністративне правопорушення відносно позивача за ч.1 ст.121 КУпАП закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.
В позовній заяві позивач просить про поновлення строку звернення до суду з адміністративним позовом, посилаючись на те, що примірник оскаржуваної постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА №6101490 від 07 листопада 2025 року отримав 18.12.2025 року, після подання адвокатського запиту його представником.
Вирішуючи питання про поновлення строку звернення до суду з адміністративним позовом, суд зазначає наступне. 
Відповідно до ч. 1 ст. 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законам
Згідно з ч. 2 ст. 286 КАС України позовну заяву щодо оскарження рішень суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності може бути подано протягом десяти днів з дня ухвалення відповідного рішення (постанови).
Відповідно до ч. 1 ст. 121 КАС України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення. 
Поважними причинами визнаються лише ті обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій та підтверджені належними доказами. 
Доводи позивача про поважність причин пропуску строку звернення до суду є обґрунтованими та такими, що підтверджені належними доказами, відтак строк звернення до суду слід поновити. 
На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 9, 72, 73, 77, 139, 242-246, 286 КАС України, ст.ст. 251, 252, 280, 283 КУпАП, суд,-

УХВАЛИВ:
Поновити ОСОБА_1 строк звернення до суду з даним адміністративним позовом.
Позовні вимоги  ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , паспорт серії НОМЕР_2 , РНОКПП НОМЕР_3 ), в інтересах якого діє адвокат Манорик Галина Григорівна (на підставі ордеру серії ВО №1123092 від 14.11.2025 року) до Головного управління Національної поліції в Тернопільській області (адреса місцезнаходження: м. Тернопіль, вул. Валова, 11) про визнання протиправною та скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності – задовольнити.
Скасувати постанову серії ЕНА №6101490 від 07 листопада 2025 року про накладення адміністративного стягнення на  ОСОБА_1 по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі за ч.1 ст.121 КУпАП, у вигляді штрафу в розмірі 340 гривень, а провадження по справі про адміністративне правопорушення - закрити.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.
Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Гусятинський районний суд Тернопільської області.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Повний текст постанови складено 07 серпня 2026 року.

Суддя Гусятинського районного суду
Тернопільської області       Елла МИТРАЖИК