Справа № 545/1988/26 
Провадження № 2-о/545/102/26 

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"22" липня 2026 р.         м. Полтава

Полтавський районний суд Полтавської області в складі:
головуючого судді Ткачук О.В.,
за участю секретаря судового засідання Делії Д.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку окремого провадження цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області, про встановлення факту належності трудової книжки,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернулася до Полтавського районного суду Полтавської області із заявою в якій вказала, що на титульній сторінці її трудової книжки її ім`я записане як « ОСОБА_2 », а вірним написанням згідно паспорта є « ОСОБА_1 ». У зв`язку з цією розбіжністю Головним управлінням Пенсійного фонду України в Полтавській області прийнято рішення про відмову заявниці у призначенні пенсії за віком, оскільки періоди роботи за трудовою книжкою не зараховані до страхового стажу, тому вона вимушена звернутися до суду за захистом своїх прав.
Ухвалою судді Полтавського районного суду Полтавської області Цибізової С.А. відкрите провадження у справі, справа призначена до судового розгляду.
На підставі розпорядження від 09.07.2026 № 480 проведений повторний автоматизований розподіл судової справи між суддями, справа передана головуючому судді Ткачук О.В.
Ухвалою від 10.07.2026 справа прийнята до провадження судді Ткачук О.В., призначене у справі судове засідання.
Заявниця ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилась, надала до суду заяву, у якій просила провести розгляд справи без її участі, заявлені вимоги підтримала у повному обсязі.
Представник заінтересованої особи Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце судового розгляду був повідомлений належним чином, причину неявки до суду не повідомив, будь-яких заяв, клопотань чи заперечень до суду не подав.
Оскільки учасники справи у судове засідання не з`явились, у відповідності до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалось.
Суд, розглянувши заяву, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується заява, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи, вважає, що заява підлягає задоволенню з таких підстав.
З копії паспорту громадянина України серії НОМЕР_1 , виданого 30.04.1998 Октябрським РВ ПМУ УМВС України в Полтавській області, вбачається, що ОСОБА_1 народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Дмитрівка Новоіванівського р-ну Одеської області (а.с. 7).
Відповідно до довідки про присвоєння ідентифікаційного номера, прізвище ім`я та по батькові заявниці зазначене як « ОСОБА_1 » (а.с. 10).
З наданої заявницею копії трудової книжці серії НОМЕР_2 , вбачається, що вказана трудова книжка була видана 22.09.1980 на ім`я « ОСОБА_3 , дата рождения ІНФОРМАЦІЯ_2 » (російською мовою). В подальшому відділом кадрів дитячого садку-яслі № 45 у зв`язку з укладенням шлюбу заявниці були внесені зміни в написанні її прізвища в трудовій книжці, а саме: перекреслено дошлюбне прізвище « ОСОБА_4 » та записано як « ОСОБА_5 » (російською мовою).
П.6 ч.1 ст. 315 ЦПК України передбачає розгляд судом справ про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з даними, які зазначені в паспорті чи свідоцтві про народження.
Відповідно до п. 1Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.
Відповідно до п. 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 за № 637, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.
З огляду на наведене, судом може бути встановлено факт належності особі трудової книжки, як документа, що підтверджує трудовий стаж та дає право на призначення пенсії.
Відповідно до п. 1.1 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої наказом Міністерства праці України № 58 від 29.07.1993, трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника. Трудові книжки ведуться на всіх працівників, які працюють на підприємстві, в установі, організації усіх форм власності або у фізичної особи понад п`ять днів.
Згідно з п. 2.2. Інструкції до трудової книжки вносяться, зокрема, відомості про працівника: прізвище, ім`я та по батькові, дата народження; відомості про роботу, переведення на іншу постійну роботу, звільнення.
Відповідно до п. 2.11 Інструкції відомості про працівника записуються на першій сторінці (титульному аркуші) трудової книжки. Прізвище, ім`я та по батькові (повністю, без скорочення або заміни імені та по батькові ініціалами) і дата народження вказується на підставі паспорту або свідоцтва про народження.
Згідно з п. 2.12. Інструкції після зазначення дати заповнення трудової книжки працівник своїм підписом завіряє правильність внесених відомостей. Першу сторінку (титульний аркуш) трудової книжки підписує особа, відповідальна за видачу трудових книжок, і після цього ставиться печатка підприємства (або печатка відділу кадрів), на якому вперше заповнювалася трудова книжка. Із наданої заявником трудової книжки вбачається, що на першій сторінці наявне зазначення прізвища та ім`я заявниці російською мовою як « ОСОБА_2 », що не відповідає її прізвищу та імені, зазначеним у паспорті українською мовою як « ОСОБА_1 ». Зазначені обставини зумовили необхідність звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності трудової книжки.
Відповідно до пункту 4 постанови Кабінету Міністрів України від 27.04.1993 № 301 «Про трудові книжки працівників» відповідальність за організацію ведення обліку, зберігання і видачу трудових книжок покладається на керівника підприємства, установи, організації.
Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом в постанові від 21.02.2018 у справі № 687/975/17, де зазначено, що на особу не може перекладатись тягар доведення правдивості чи достовірності даних, що зазначені у його трудовій книжці. Заявник не несе відповідальності за заповнення трудової книжки, оскільки записи у його трудову книжку вносяться відповідальним працівником підприємства, а не особисто ним, більше того, недоліки її заповнення не є підставою вважати про відсутність трудового стажу заявника за спірний період. Недоліки щодо заповнення трудової книжки не можуть бути підставою для не врахування відповідного періоду роботи для обрахунку стажу при призначенні пенсії.
Відповідно до ст. 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Судом достовірно встановлено належність заявниці ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , трудової книжки серії НОМЕР_2 виданої на ім`я « ОСОБА_1 », оскільки відомості, які вона містить, повністю відповідають даним, які встановлені дослідженими в судовому засіданні доказами.
Встановлення факту належності заявниці вищевказаної трудової книжки необхідно для оформлення пенсії за віком, а іншим способом, окрім судового, вона захистити свої права не може, тому виходячи із наданих доказів, суд вважає за необхідне заяву задовольнити.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10,12,13,141,200,257,259,263,264,265,315-319 ЦПК України, суд, -

ухвалив:

Заяву ОСОБА_1 про встановлення факту належності трудової книжки задовольнити повністю.
Встановити факт належності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , трудової книжки серії НОМЕР_2 , виданої на ім`я « ОСОБА_2 ». 
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Полтавського апеляційного суду.
Якщо у судовому засіданні було проголошено лише вступну і резолютивну частину судового рішення або у разі розгляду (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, цей строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.
Рішення набирає законної сили, якщо протягом встановлених строків, не подана апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Повний текст рішення складений 24.07.2026.

Суддя    О.  В.  Ткачук