Справа № 369/3498/26
Провадження № 2/369/9856/26
ЗАОЧНЕ РІШЕННЯ
Іменем України

30.07.2026 року м. Київ
Києво-Святошинський районний суд Київської області у складі:
головуючої судді Пінкевич Н.С.,
за участі секретаря судового засідання Худинець Д.С.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження цивільну справу № 369/3498/26 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ земельної ділянки, -

в с т а н о в и в :

У лютому 2026 року позивач ОСОБА_1 , звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , про поділ земельної ділянки. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер батько позивача і відповідача – ОСОБА_3 . За життя ОСОБА_3 заповіт не складав. Спадкоємцями першої черги за законом є позивач у справі - ОСОБА_1 та відповідач у справі, його рідна сестра - ОСОБА_2 . Після смерті ОСОБА_3 відкрилася спадщина на земельну ділянку площею 0,1008 га, з кадастровим номером - 3222486603:02:002:0010, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , надану для будівництва та обслуговування жилого будинку. Земельна ділянка належала ОСОБА_3 на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку.
12 липня 2019 року позивач у Вишневій міській державній нотаріальній конторі отримав Свідоцтво про право на спадщину за законом на частину земельної ділянки. 12 липня 2019 року було здійснено державну реєстрацію права власності належної йому частини земельної ділянки. На іншу частину зазначеної земельної ділянки має право, відповідач у справі - ОСОБА_2 , яка звернулася до Вишневої міської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, але подальші дії щодо оформлення спадщини не вчиняє. Вона уникає спілкування з позивачем і не завершує оформлення своєї частки у спадковому майні. 
На теперішній час позивач має бажання виділити належну йому частку земельної ділянки, але через те, що відповідач не оформила своє право на успадковану частку у спадщині, зробити це шляхом укладення договору неможливо. Відсутність можливості виділити належну йому частку земельної ділянки порушує право вільно користуватися, володіти та розпоряджатися своїм майном. Зазначені обставини змусили звернутися до суду для вирішення цього питання.
На підставі вище наведеного, позивач просив суд, поділити в натурі майно, отримане у спадщину: земельну ділянку площею 0,1008 га, з кадастровим номером - 3222486603:02:002:0010, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , надану для будівництва та обслуговування жилого будинку. Виділити йому належну частину спадкової земельної ділянки в натурі та зареєструвати право власності на сформовану земельну ділянку в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно площею 0,0504 га. Припинити спільну часткову власність ОСОБА_1 і ОСОБА_2 на зазначену спадкову земельну ділянку.

Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 02 березня 2026 року відкрито провадження по справі, розгляд справи визначено проводити за правилами загального позовного провадження.
Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 15 липня 2026 року закрито підготовче судове засідання та призначено справу до розгляду в судовому засіданні.

У судове засідання позивач не з`явивсь. Про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Через канцелярію суду подав заяву, в якій просив здійснювати розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав. Просив суд задоволити позов, щодо постановлення заочного рішення не заперечував.
У судове засідання відповідач не з`явилась. Про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. Причини неявки суду не повідомила, клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило. Ухвалу про відкриття, позовну заяву з додатками відповідачу направлено на адресу останнього відомого місця проживання: АДРЕСА_2 . Конверти повертались з відмітками «адресат відсутній», що відповідно до ст.128 ЦПК України є належним повідомленням.

За таких підстав судом відповідно до положень статті 280 ЦПК України визнано за можливе ухвалити по даній справі заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.
Відповідно до вимог частини 2 статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
У відповідності до ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються відповідно до норм матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, суд дійшов таких висновків.
Згідно з положеннями ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
За правилами ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Відповідно до ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.
Стаття 321 ЦК України закріплює конституційний принцип непорушності права власності, передбачений ст. 41 Конституції України. Він означає, що право власності є недоторканим, власник може бути позбавлений або обмежений у його здійсненні лише відповідно і в порядку, встановлених законом.
Поняття спільної часткової власності викладено в ч. 1 ст. 356 ЦК України як власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності. Отже, право спільної часткової власності - це право двох або більше осіб за своїм розсудом володіти, користуватися і розпоряджатися належним їм у певних частках майном, яке складає єдине ціле.
Частиною 3 статті 358 ЦК України встановлено, що кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності.
У ст. 364 ЦК України визначено, що співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності, а у разі виділу співвласником у натурі частки із спільного майна для співвласника, який здійснив такий виділ, право спільної часткової власності на це майно припиняється. Така особа набуває право власності на виділене майно, і у випадку, встановленому законом, таке право підлягає державній реєстрації.
Виділ у натурі частки із майна, що є об`єктом спільної часткової власності, може мати місце лише у випадку, якщо частка, яка підлягає виділу, після цього не втратить своїх властивостей і основного призначення.
Статтею 183 ЦК України передбачено, що подільною є річ, яку можна поділити без втрати її цільового призначення.
Згідно з ч. 3 ст. 88 ЗК України учасник спільної часткової власності має право вимагати виділення належної йому частки із складу земельної ділянки як окремо, так і разом з іншими учасниками, які вимагають виділення, а у разі неможливості виділення частки - вимагати відповідної компенсації.
Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серія НОМЕР_1 , виданим Виконавчим комітетом Боярської міської ради Києво-Святошинського району Київської області. За життя ОСОБА_3 заповіт не складав. Спадкоємцями першої черги за законом є позивач у справі - ОСОБА_1 та відповідач у справі, його рідна сестра - ОСОБА_2 . 
Після смерті ОСОБА_3 відкрилася спадщина на земельну ділянку площею 0,1008 га, з кадастровим номером - 3222486603:02:002:0010, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , надану для будівництва та обслуговування жилого будинку. Земельна ділянка належала ОСОБА_3 на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії КВ № 073051, виданого Києво-Святошинським районним відділом земельних ресурсів 17.03.2004 року.
У Вишневій міській державній нотаріальній конторі Київської області була заведена спадкова справа № 253 за 2011 рік після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 , 1946 року народження, який проживав та був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 . Заповіту спадкодавець не складав.
12 липня 2019 року позивач звернувся до Вишневої міської державної нотаріальної контори з заявою про намір прийняти спадщину. Державним нотаріусом йому було видано Свідоцтво про право на спадщину за законом на частину земельної ділянки: площею 0,1008 га, з кадастровим номером - 3222486603:02:002:0010, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , надану для будівництва та обслуговування жилого будинку.
12 липня 2019 року було здійснено державну реєстрацію права власності належної позивачу частини земельної ділянки, площею 0,1008 га, з кадастровим номером - 3222486603:02:002:0010, що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, індексний номер витягу 173689638, номер запису про право власності 32377983. 
На іншу частину зазначеної земельної ділянки має право його рідна сестра, відповідач у справі - ОСОБА_2 , вона також є спадкоємцем першої черги після смерті ОСОБА_3 , яка звернулася до Вишневої міської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, але подальші дії щодо оформлення спадщини не вчиняє. Звертаючись з позовом, ОСОБА_1 вказував, що відповідачка уникає спілкування з позивачем і не завершує оформлення своєї частки у спадковому майні. 
На теперішній час позивач виявив бажання виділити належну йому частку земельної ділянки, але із-за того, що відповідач не оформила своє право на успадковану частку у спадщині, зробити це шляхом укладення договору неможливо. Відсутність можливості виділити належну позивачу частку земельної ділянки порушує його право вільно користуватися, володіти та розпоряджатися своїм майном. 
У підготовчому судовому засіданні позивачем було надано Висновок щодо технічної можливості поділу земельної ділянки в натурі.
Згідно Висновку встановлено технічну можливість поділу земельної ділянки з кадастровим номером - 3222486603:02:002:0010,що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , надану для будівництва та обслуговування жилого будинку, в натурі на дві рівні частини площею по 0,0504 га кожна та запропоновано варіант поділу згідно доданим планом поділу. 
Зважаючи на наявну у Висновку інформацію, заявлені позовні вимоги щодо виділу належної йому частину спадкової земельної ділянки з кадастровим номером - 3222486603:02:002:0010 в натурі та реєстрації права власності на сформовану земельну ділянку в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно площею 0,0504 га, (Ділянка № 1 (згідно Висновку щодо технічної можливості поділу земельної ділянки від 29 червня 2026 року складеним інженером-землевпорядником ОСОБА_4 ), яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , надану для будівництва та обслуговування жилого будинку.
Оскільки суд з`ясував, що позивач не має можливості в позасудовому порядку поділити належну йому і відповідачу земельну ділянку, то вважає що порушено його право на вільне її використання передбачене законом і це право потребує захисту у зв`язку з неможливістю спільно з відповідачем оформити спадкові права та вирішити дане питання у позасудовому порядку з незалежних від нього обставин, тому слід задовольнити позовні вимоги.
Питання щодо судових витрат сторонами не ставилося.
Керуючись ст. ст. 15, 16, 183, 317, 321, 356, 358, 364 ЦК України, ст. 88 ЗК України, ст. 12, 13, 19, 81, 141, 263-265, 267, 273, 354, 355 ЦПК України, суд, -

ухвалив:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про поділ земельної ділянки - задовольнити.

Виділити в натурі майно, отримане у спадщину: частину з земельної ділянки площею 0,1008 га, з кадастровим номером - 3222486603:02:002:0010, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , надану для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд.
Виділити ОСОБА_1 частину з спадкової земельної ділянки з кадастровим номером - 3222486603:02:002:0010 в натурі та визнати за ОСОБА_1 право власності на сформовану земельну ділянку № НОМЕР_2 , площею 0,0504 га, згідно Висновку щодо технічної можливості поділу земельної ділянки від 29 червня 2026 року складеному інженером-землевпорядником ОСОБА_4 , та зареєструвати в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно виділену земельну ділянку, яка за каталогом координат розміщується між поворотними точками: 1 - Х, (м) 5567630,050; Y, (м) 3357793,180; 2 - Х, (м) 5567668,830; Y, (м) 3357796,770; 3 - Х, (м) 5567666,608; Y, (м) 3357806,032; 4- Х, (м) 5567649,535; Y, (м) 3357804,501; 5 - Х, (м) 5567648,108; Y, (м) 3357811,887; 6 - Х, (м) 5567627,246; Y, (м) 3357807,848, та розташована за адресою: АДРЕСА_1 , надану для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд.
Припинити спільну часткову власність ОСОБА_1 і ОСОБА_2 на спадкову земельну ділянку площею 0,1008 га, з кадастровим номером - 3222486603:02:002:0010, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , надану для будівництва та обслуговування жилого будинку.

Інформація про позивача: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_3 , адреса: АДРЕСА_4 .
Інформація про відповідача: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП: НОМЕР_4 , адреса: АДРЕСА_2 .

Копію заочного рішення негайно направити відповідачу.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Заочне рішення може бути оскаржено до Київського апеляційного суду через Києво-Святошинський районний суд Київської області шляхом подання скарги протягом тридцяти днів з дня його складення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Повний текст рішення складено 30 липня 2026 року.

Суддя Наталія ПІНКЕВИЧ