10.09.26
33/812/372/26

Справа №469/823/26
Провадження №33/812/372/26
Категорія: ст.124 КУпАП 
П О С Т А Н О В А
Іменем України
10 вересня 2026 року       м. Миколаїв
Миколаївський апеляційний суд у складі:
головуючого судді – Базовкіної Т.М.,
із секретарем судового засідання – Біляєвою В.М.,
за участі: особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , його захисника – адвоката Шемета І.О., представника потерпілої ОСОБА_2 – адвоката Гончаренко Ю.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у режимі відеоконференції справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 - адвоката Шемета Ігоря Олеговича на постанову судді Березанського районного суду Миколаївської області Гапоненка Н.О. від 27 липня 2026 року, якою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, жителя АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 850 грн, 

у с т а н о в и в :

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серія ЕПР1 №705416 від 28 червня 2026 р., ОСОБА_1 о 17:20 год., керуючи транспортним засобом «Mercedes Sprinter», державний номерний знак НОМЕР_2 , не врахував дорожньої обстановки, не дотримався безпечної дистанції та скоїв зіткнення з транспортним засобом «BYD HAN», державний номерний знак НОМЕР_3 , під керуванням ОСОБА_2 , чим порушив п.2.3.б та п.13.1 Правил дорожнього руху, в результаті чого транспортні засоби отримали механічні ушкодження з матеріальними збитками. 
Такі дії ОСОБА_1 кваліфіковані поліцейським за ст. 124 КУпАП.
У судовому засіданні суду першої інстанції ОСОБА_1 свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення не визнав та пояснив, що 28 червня 2026 р., керуючи автомобілем «Mercedes Sprinter», рухався автодорогою М-14 з м. Одеси у напрямку м. Миколаєва. Попереду нього на відстані близько 10 м. рухався автомобіль «BYD HAN»,  НОМЕР_3 , водій якого розпочав поворот ліворуч із крайньої правої смуги руху та різко загальмував безпосередньо перед виконанням маневру. Незважаючи на вжите ним екстрене гальмування, уникнути зіткнення не вдалося через вагу та габарити керованого ним транспортного засобу. Вважає, що дорожньо-транспортна пригода сталася з вини водія автомобіля з номером НОМЕР_3 , який порушив вимоги Правил дорожнього руху. На підтвердження своїх доводів посилався на фото- та відеоматеріали з місця ДТП, які просив приєднати до матеріалів справи.
Потерпіла ОСОБА_2 у судове засідання не з`явилась.
Представник потерпілої ОСОБА_2 адвокат Гончаренко Ю.М. надала суду письмові пояснення, у яких зазначила, що 28 червня 2026 р. близько 17:20 год. ОСОБА_2 , керуючи автомобілем «BYD HAN», державний номерний знак НОМЕР_3 , рухалася автодорогою М-14 у напрямку м. Миколаєва, завчасно зменшила швидкість та увімкнула покажчик лівого повороту, після чого автомобіль «Mercedes Sprinter», державний номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_1 , який рухався позаду і не дотримався безпечної дистанції, тому допустив зіткнення із задньою частиною автомобіля «BYD HAN». Вважає, що дорожньо-транспортна пригода сталася внаслідок порушення ОСОБА_1 вимог підпункту 2.3.б, пункту 13.1 Правил дорожнього руху, у зв`язку з чим просила визнати його винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.
Постановою Березанського районного суду Миколаївської області від 27 липня 2026 р. визнано винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. 
Не погодившись із зазначеною постановою, захисник особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 - адвокат Шемет І.О. подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову суду першої інстанції скасувати, провадження у справі закрити на підставі п.1 ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю в діях  ОСОБА_1 події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.
Апеляційна скарга мотивована тим, що матеріали справи не містять достатніх доказів винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП. Так, із матеріалів справи не вбачається достатніх об`єктивних даних, які б беззаперечно підтверджували, що дорожньо-транспортна пригода сталася саме внаслідок недотримання ОСОБА_1 безпечної дистанції, як це зазначено у протоколі про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №705416 від 28 червня 2026 року, а наявні у справі докази свідчать про зворотне. Адвокат вказує, що ОСОБА_1 категорично заперечує порушення ним вимог підпункту 2.3.б, пункту 13.1 ПДР в умовах дорожньої обстановки, що склалася. ОСОБА_3 наголошує, що досліджені в судовому засіданні матеріали справи про адміністративне правопорушення, а саме: протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №705416 від 28 червня 2026 року, схема місця ДТП, надані ОСОБА_1 відеозапис та фото-таблиця, складені під час фіксації обставин ДТП, а також пояснення ОСОБА_1 та іншого учасника ДТП – ОСОБА_2 не доводять поза розумним сумнівом факт порушення ПДР саме ОСОБА_1 , що б знаходились у прямому причинно-наслідковому зв`язку між цими порушеннями і завданими механічними пошкодженнями транспортних засобів. Отже, аналізуючи схему місця ДТП, суд першої інстанції залишив поза увагою такі факти, як: до моменту зіткнення обидва транспортні засоби рухались у попутному напрямку на одній смузі руху – крайній правій; напрямок руху визначено дорожньою розміткою по напрямку, установленому конфігурацією проїзної частини та розміткою, а саме: нанесена на дорожньому покритті на даній ділянці дороги дорожня розмітка 1.18 показує дозволені напрямки руху по смугах на перехресті, дозволяючи виконання з неї маневру повороту ліворуч або розвороту виключно з крайньої лівої смуги руху, а рух прямо – з крайньої правої смуги. Зважаючи на те, що водій автомобіля марки BYD HAN, р/н НОМЕР_4 , ОСОБА_2 беззаперечно підтвердила той факт, що до моменту зіткнення вона мала намір виконати маневр повороту ліворуч з крайньої правої смуги руху, що власне й почала виконувати, чим спровокувала створення аварійної ситуації та, як наслідок, дорожньо-транспортної пригоди, тому, саме невідповідність її дій вимогам п.10.4 ПДР перебуває у причинно-наслідковому зв`язку з ДТП. Щодо характеру механічних пошкоджень транспортних засобів, ОСОБА_3 зазначає, що за звичайного механізму наїзду внаслідок недотримання дистанції первинні пошкодження повинні були б локалізуватися у передній частині автомобіля, який здійснив зіткнення, та задній частині транспортного засобу, що рухався попереду. Натомість наявні у матеріалах справи дані не виключають іншого механізму виникнення пригоди, а саме, контакту передньою лівою частиною автомобіля марки Mercedes Sprinter, р/н НОМЕР_5 , із задньою правою частиною автомобіля марки BYD HAN, р/н НОМЕР_3 , в момент початку виконання маневру повороту ліворуч з крайньої правої смуги руху у порушення вимог п.10.4 ПДР. До того ж пояснення ОСОБА_2 про те, що її автомобіль перебував у межах крайньої правої смуги руху, не здійснював перестроювання на крайню ліву смугу руху та виконував маневр повороту ліворуч об`єктивно не спростовані жодним доказом. Щодо схеми місця дорожньо-транспортної пригоди, то захисник вважає, що вона лише фіксує розташування транспортних засобів після події, однак не містить жодних відомостей, які б підтверджували порушення ОСОБА_1 саме п.13.1 ПДР. Той факт, що водій ОСОБА_1 своєчасно прийняв заходи для зупинки транспортного засобу підтверджуються слідами юзу коліс від його автомобіля, які зафіксовані на фотографіях з місця ДТП. Крім того, оцінюючи ступінь пошкоджень автомобілів, довжину гальмівного шляху та юзу коліс, локалізацію механічних пошкоджень транспортних засобів після зіткнення, очевидним є те, що водій ОСОБА_1 рухався у своїй смузі руху з дотриманням вимог ПДР у даній дорожній обстановці. Відтак, у дорожній аварійній ситуації, що склалась з вини ОСОБА_2 , водій ОСОБА_1 об`єктивно не мав можливості своєчасно відреагувати на її дії та уникнути зіткнення. Сам по собі протокол про адміністративне правопорушення на підтвердження вини ОСОБА_1 , не є належним і достатнім доказом вини, оскільки він лише фіксує суб`єктивне бачення посадової особи щодо обставин події, дані якої підлягають перевірці та підтвердженню іншими фактичними даними, які в цьому провадженні відсутні
Перевіривши наведені в апеляційній скарзі доводи, заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності – ОСОБА_1 , його захисника – адвоката Шемета І.О., які підтримали доводи апеляційної скарги, представника потерпілої ОСОБА_2 – адвоката Гончаренко Ю.М., яка заперечували проти її доводів, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, апеляційний суд вважає за необхідне відмовити у задоволенні апеляційної скарги, виходячи з наступного. 
Згідно із ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності. 
Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи (ст. 280 КУпАП).
Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю (ст. 252 КУпАП).
Згідно зі ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, відомостями та інформацією з Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів, а також іншими документами.
Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.
Статтею 124 КУпАП передбачена відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.
Тобто, диспозиція ст. 124 КУпАП є бланкетною, тому обов`язковою ознакою об`єктивної сторони адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, є спричинення пошкодження об`єктів, зазначених у цій статті, внаслідок порушення конкретних правил дорожнього руху. 
Дії ОСОБА_1 кваліфіковані працівником поліції при складанні протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №705416 від 28 червня 2026 р. за статтею 124 КУпАП через порушення ним вимог підпункту «б» пункту 2.3, пункту 13.1 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306 (далі – Правила). 
Так, згідно підпункту «б» пункту 2.3 Правил для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.
Відповідно до пункту 13.1 Правил водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримувати безпечної дистанції та безпечного інтервалу.
Ухвалюючи оскаржувану постанову, суд першої інстанції виходив з доведеності факту порушення водієм ОСОБА_1 вимог підпункту «б» пункту 2.3, пункту 13.1 Правил і, як наслідок, вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП. 
Апеляційний суд погоджується з таким висновком суду першої інстанції
Обставини вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, судом першої інстанції встановлені правильно, такі висновки суду ґрунтуються на доказах, які досліджені під час судового розгляду.
Вказане підтверджується:
- змістом протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №705416 від 28 червня 2026 р., згідно якого ОСОБА_1 о 17:20 год., керуючи транспортним засобом «Mercedes Sprinter», державний номерний знак НОМЕР_2 , не врахував дорожньої обстановки, не дотримався безпечної дистанції та допустив зіткнення з транспортним засобом «BYD HAN», державний номерний знак НОМЕР_3 , під керуванням ОСОБА_2 , в результаті чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками; 
- схемою місця дорожньої транспортної пригоди, яка сталася від 28 червня 2026 р. о 17:20 год., та яка додана до протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №705416 від 28 червня 2026 р., з якої вбачається, що до ДТП транспортні засоби «Mercedes Sprinter», державний номерний знак НОМЕР_2 , та «BYD HAN», державний номерний знак НОМЕР_3 , рухались в попутному напрямку в бік м. Миколаєва, автомобіль під керуванням ОСОБА_2 рухався попереду, а також, що їх зіткнення відбулося у крайній правій сумзі руху відповідно до напрямку руху. Також схемі відображено розташування транспортних засобі наступні механічні пошкодження, які отримані внаслідок ДТП: у автомобіля «Mercedes Sprinter» - передня частина авто; у автомобіля ««BYD HAN» - задня частина авто.; 
- поясненнями ОСОБА_1 , в яких зазначено, що він рухався в правій смузі, а попереду нього рухався автомобіль, який увімкнув лівий покажчик повороту і почав пригальмовувати та перестроюватися в лівий ряд, після чого його транспортний засіб врізався в задню частину іншого транспортного засобу; 
- поясненнями водія ОСОБА_2 , в яких зазначено, що під час руху по трасі М14 з с.Коблеве у напрямку м. Миколаєва на 60 км.+4 км. вона почала знижувати швидкість свого автомобіля та включила покажчик лівого повороту, щоб здійснити поворот ліворуч, у цей час транспортний засіб «Mercedes Sprinter», який рухався позаду, врізався у задню частину її автомобіля.
Так, згідно абзацу одинадцятому пункту 1.10 Правил безпечна дистанція – це відстань до транспортного засобу, що рухається попереду по тій самій смузі, яка у разі його раптового гальмування або зупинки дасть можливість водієві транспортного засобу, що рухається позаду, запобігти зіткненню без здійснення будь-якого маневру.
Оцінивши сукупність викладених у протоколі про адміністративне правопорушення серії № ЕПР1 №705416 від 28 червня 2026 року відомостей, пояснення водіїв, надані при складенні протоколу про адміністративне правопорушення; зміст схеми місця ДТП, якою зафіксовано місце зіткнення у межах крайньої правої смуги для руху обох транспортних засобів, наявність двох смуг для руху у напрямку руху обох транспортних засобів та Т-подібного перехрестя з примиканням іншої дороги зліва щодо напрямку руху обох транспортних засобів, горизонтальна дорожня розмітка (суцільна та переривчаста лінії, що розділяють смуги для руху), розміщення автомобілів після ДТП, а також наявність пошкоджень передньої частини автомобіля «Mercedes Sprinter», та задньої частини автомобіля «BYD HAN»; долучені ОСОБА_1 відеозаписи та фототаблицю, складені під час фіксації обставин ДТП, на яких, зокрема, зафіксовано наявність горизонтальної дорожньої розмітки, у тому числі, яка позначає дозволені напрямки руху по смугах на перехресті (1.18), напрямного острівця у місці злиття смуг руху в одному напрямку, межі проїзної частини, а також пошкодження транспортних засобів, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, з яким погоджується апеляційний суд, що наведені докази підтверджують викладені у протоколі про адміністративне правопорушення обставини, а саме - неврахування водієм ОСОБА_1 дорожньої обстановки та недотримання ним безпечної дистанції, що призвели до ДТП.
Вказані вище докази по справі узгоджуються між собою, зокрема, відображені у схемі напрямки руху транспортних засобів до ДТП, пошкодження автомобілів, їх розташування після зіткнення, відповідають зафіксованому у протоколі про адміністративне правопорушення механізму дорожньо-транспортної пригоди, відповідно до якого відбулося зіткнення транспортного засобу «Mercedes Sprinter», державний номерний знак НОМЕР_2 , яким керував ОСОБА_1 , із автомобілем «BYD HAN», державний номерний знак НОМЕР_3 , під керуванням ОСОБА_2 , який рухався в одній полосі з автомобілем під керування ОСОБА_1 , в попутному напрямку попереду, підтверджують, що зіткнення вказаних автомобілів відбулося саме внаслідок не виконання водієм ОСОБА_1 вимог пункту 13.1 Правил щодо дотримання безпечної дистанції.
Наведене також свідчить про те, що дії водія ОСОБА_1 знаходяться у прямому причинному зв`язку із настанням дорожньо-транспортної пригоди та її наслідками (пошкодженнями транспортних засобів), а тому правильно кваліфіковані за ст. 124 КУпАП - порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів.
За такого апеляційний суд відхиляє доводи апеляційної скарги, які таких висновків суду не спростовують.
Так, за наявності викладених вище доказів щодо обставин ДТП не приймаються аргументи апеляційної скарги про вірогідність іншого механізму ДТП ніж той, який викладений поліцейським у протоколі про адміністративне правопорушення серії № ЕПР1 №705416 від 28 червня 2026 року, оскільки таке ґрунтується на припущеннях захисника та не підтверджена фактичним обставинами. Докази протилежного у справі відсутні.
Щодо доводу апелянта про порушення вимог Правил іншим водієм ОСОБА_2 , апеляційний суд зазначає, що наявність чи відсутність порушень Правил у діях іншого водія не входить до предмету доказування у цій справі, та не спростовує того, що навіть за умови раптового гальмування транспортного засобу «BYD HAN», недотримання безпечної дистанції водієм ОСОБА_1 призвело до ДТП.
Жодних підстав, які б давали суду можливість вважати, що вказані докази, є сумнівними та неправдивими, відсутні, оскільки вони є достатніми та належними, узгоджуються між собою та є такими, що повністю відповідають обставинам справи, у повному обсязі відтворюють дійсну картину подій та підтверджують причетність ОСОБА_1 до вчинення інкримінованого йому адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.
Апеляційний суд зауважує, що вина особи у вчиненні адміністративного правопорушення повинна бути доведена поза розумним сумнівом. 
Тобто, дотримуючись засад змагальності, та виконуючи, свій професійний обов`язок, передбачений статтями 251, 255 КУпАП, особи, які уповноважені на складання протоколу про адміністративне правопорушення, та збір доказів, мають довести перед судом за допомогою належних, допустимих та достовірних доказів, що існує єдина версія, якою розумна і безстороння людина може пояснити факти, встановлені в суді, а саме - винуватість особи у вчиненні адміністративного правопорушення, за встановленими обставинами якого відносно неї складено протокол. 
В цьому разі стандарт доведення поза розумним сумнівом означає, що сукупність обставин справи, достеменно встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розумне пояснення подій, які є предметом судового розгляду, крім того, що інкриміновані правопорушення були учинені і особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, є винною у вчиненні цих правопорушень.
Проаналізувавши надані докази, які містяться в матеріалах адміністративної справи, в їх сукупності, апеляційний суд вважає, що вина водія ОСОБА_1 у справі щодо порушення ним вимог підпункту «б» пункту 2.3, пункту 13.1 Правил, і як наслідок – у зіткненні транспортних засобів, тобто вчинення правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП доведена поза розумним сумнівом, оскільки відсутні беззаперечні, належні та допустимі докази на підтримку версії події, викладеної водієм ОСОБА_1 на спростування заперечень вини.
Версія події, яка викладена у змісті протоколу про адміністративне правопорушення, особами, які уповноважені на його складання, доведена за допомогою належних та допустимих доказів перед судом.
З огляду на наведене, апеляційний суд не приймає доводи апеляційної скарги
У рішенні по справі «О' Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.
Отже, водій ОСОБА_1 , реалізуючи своє право керувати автомобілем, тим самим погодився нести певну відповідальність та виконувати обов`язки у правовому полі згідно встановлених норм законів держави Україна.
З оскаржуваної постанови вбачається, що суд першої інстанції повно, на підставі оцінених в сукупності та взаємозв`язку доказів, наявних у справі, встановлені фактичні обставини справи та зробив обґрунтований висновок про доведеність вини у вчиненні ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП. 
Апеляційний суд зауважує, що вина особи у вчиненні адміністративного правопорушення повинна бути доведена поза розумним сумнівом. 
Тобто, дотримуючись засад змагальності, та виконуючи, свій професійний обов`язок, передбачений статтями 251, 255 КУпАП, особи, які уповноважені на складання протоколу про адміністративне правопорушення, та збір доказів, мають довести перед судом за допомогою належних, допустимих та достовірних доказів, що існує єдина версія, якою розумна і безстороння людина може пояснити факти, встановлені в суді, а саме - винуватість особи у вчиненні адміністративного правопорушення, за встановленими обставинами якого відносно неї складено протокол. 
В цьому разі стандарт доведення поза розумним сумнівом означає, що сукупність обставин справи, достеменно встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розумне пояснення подій, які є предметом судового розгляду, крім того, що інкриміновані правопорушення були учинені і особа, яка притягнута до адміністративної відповідальності, є винною у вчиненні цих правопорушень.
Проаналізувавши надані докази, які містяться в матеріалах адміністративної справи, в їх сукупності, апеляційний суд вважає, що вина водія ОСОБА_1 у справі щодо порушення ним вимог підпункту «б» пункту 2.3 та п.13.1 Правил і як наслідок – зіткнення з автомобілем «BYD HAN», державний номерний знак НОМЕР_3 , доведена поза розумним сумнівом, оскільки відсутні беззаперечні, належні та допустимі докази на підтримку версії події, викладеній захисником ОСОБА_3 на спростування вини ОСОБА_1 . 
За такого апеляційний суд дійшов висновку, що суд першої інстанції в межах наданих йому матеріалів справи про адміністративне правопорушення провів судовий розгляд, дослідив надані йому докази, з`ясував обставини, що підлягали з`ясуванню при розгляді справи про адміністративне правопорушення, ухвалив законну та обґрунтовану постанову, визнавши ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП. 
Зважаючи на викладене, підстав для скасування постанови Березанського районного суду Миколаївської області від 27 липня 2026 р. суд апеляційної інстанції не вбачає.
Керуючись статтею 294 КУпАП, апеляційний суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 - адвоката Шемета Ігоря Олеговича залишити без задоволення, постанову судді Березанського районного суду Миколаївської області від 27 липня 2026 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124КУпАП, та накладено штраф у розмірі 850 грн., залишити без змін. 
Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Миколаївського апеляційного суду Т.М.Базовкіна