Справа №: 343/1197/26 
Провадження №: 2/343/931/26 

Р І Ш Е Н Н Я
I М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 вересня 2026 року м.Долина 

Долинський районний суд Iвано-Франкiвської областi в складi:
головуючого - судді Лицура І.М.,
секретаря судового засідання - Бойків В.П., 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Долина Калуського району Івано-Франківської області справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

В С Т А Н О В И В:

ТзОВ «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» звернулося до суду з позовом, в якому просили стягнути з ОСОБА_1 на свою користь борг за кредитним договором № 28786-12/2024 від 13.12.2024 року в розмірі 27 000,00 грн., а також судові витрати по справі. Свої вимоги мотивували тим, що 13 грудня 2024 року між ТзОВ «Стар Файненс Груп» та ОСОБА_1 був укладений кредитний договір, відповідно до якого останньому надано кредит у розмірі 10 000,00 грн. строком на 120 днів. На виконання вимог Закону України «Про споживче кредитування», Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», а також з урахуванням особливостей згідно Закону України «Про електронну комерцію» з відповідачем було укладено кредитний договір у письмовій формі у вигляді електронного документа у відповідності до вимог ст. 639 ЦК України, а для його підписання надано одноразовий ідентифікатор, який було надіслано на вказаний позичальником фінансовий номер. Кредитодавець виконав взяті на себе зобов`язання в повному обсязі, надавши відповідачу кредитні кошти на банківський рахунок споживача з використанням реквізитів електронного платіжного засобу останнього № НОМЕР_1 . Однак, ОСОБА_1 кредитні кошти не повернув в повному обсязі та не виконав інші свої зобов`язання за вказаним договором, у зв`язку з чим станом на дату закінчення строку кредитування в нього виникла заборгованість в розмірі 27 000,00 грн., з яких: заборгованість за тілом кредиту - 10 000,00 грн., заборгованість за нарахованими відсотками - 12 000,00 грн. та заборгованість за штрафом - 5 000,00 грн. Вищенаведені дії свідчать про відмову відповідача від добровільного повернення боргу, в зв`язку з чим виникла необхідність у зверненні до суду з даним позовом.
Відповідач ОСОБА_1 подав до суду відзив на позовну заяву (а.с. 52-67), в якому просив відмовити ТзОВ «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» у задоволенні позову з тих підстав, що позивачем не підтверджено жодними належними та допустимими доказами факт укладення кредитного договору № 28786-12/2024 від 13.12.2024 року, а сам договір не відповідає положенням Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг». Так, позивачем не надано суду доказів отримання відповідачем листа на адресу електронної пошти та смс-повідомлення про здійснення входу на сайт товариства за допомогою логіна особистого кабінету та пароля. ТзОВ «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» не доведено, що саме ОСОБА_1 був зареєстрований в інформаційно-телекомунікаційній системі та отримав логін і пароль до особистого кабінету, подав заявку на отримання кредиту, був ознайомлений з усіма істотними умовами договору. Більш того, в матеріалах справи відсутні будь-які докази того, що йому було надано кредитні кошти, зокрема, первинні бухгалтерські документи. Що стосується розміру нарахованих відсотків, то вони є явно завищеними, не відповідають засадам справедливості, добросовісності, розумності, як складовим елементам загального конституційного принципу верховенства права. Крім того, наданий позивачем витяг з Реєстру до договору факторингу не містить жодної інформації про відступлення прав вимоги саме за кредитним договором № 28786-12/2024 від 13.12.2024 року. Що стосується вимоги позивача про стягнення на його користь з судових витрат, то він не погоджується із заявленою сумою витрат на правничу допомогу, оскільки заявлений позивачем розмір витрат в сумі 8 000,00 грн. не відповідає вимогам «розумності», не є співмірним зі складністю справи, обсягом наданих послуг, часом, витраченим на виконання відповідних робіт. 
Представник позивача згідно ордеру на надання правничої допомоги серії ВС № 1381377 від 02.07.2025 року (а.с. 33) адвокат Усенко М.І. подав до суду відповідь на відзив (а.с. 69-73), у якій вказав, що твердження відповідача про те, що електронний кредитний договір № 28786-12/2024 не вважається укладеним, є юридично неспроможним, оскільки сукупність наданих доказів, а також посилання на положення договору та Правил підтверджують факт ідентифікації відповідача, його волевиявлення та фактичне виконання умов правочину. В процесі оформлення кредиту № 28786-12/2024 від 13.12.2024 року було використано одноразовий ідентифікатор «Y936», що був надісланий 13.12.2024 року о 18:26:34 год. на номер телефону НОМЕР_2 , який вказав сам відповідач. Останній застосував метод віддаленої ідентифікації, а саме: отримання через систему BankID НБУ ідентифікаційних даних. Відповідно до Постанови Національного банку України № 107 від 28 липня 2020 року, такий метод передбачається і є достатнім для встановлення особи заявника на отримання фінансової послуги. Згода з істотними умовами договору відбувається шляхом ознайомлення з паспортом кредиту та кредитним договором шляхом проставляння відповідної галочки в чек-боксі, який розміщено в особистому кабінеті користувача і без проставлення якого укладення договору не відбувається. Номер телефону в анкеті і той, на який компанія надсилала одноразовий ідентифікатор, є також фінансовим номером телефону, підтвердженням чого є отримання його в даних від системи BankID НБУ. Відповідач звернувся до первісного кредитора з метою отримання кредитних коштів та згідно умов договору підтвердив, що повністю розуміє всі умови договору, свої права та обов`язки за договором і погоджується з ними та прийняв на себе зобов`язання сплатити отримані кошти згідно умов кредитного договору. Щодо перерахування коштів, то позивачем на підтвердження видачі кредитних коштів до позовної заяви долучено лист ТзОВ «Універсальні платіжні рішення» про перерахування коштів позичальнику. Ні первісний кредитор ТзОВ «Стар Файненс Груп», ні ТзОВ «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» не є за своєю організаційно-правовою структурою банком, тому виписки по особових рахунках клієнтів не формуються. Згідно п. 1.6 кредитного договору № 28786-12/2024, кошти кредиту надаються товариством у безготівковій формі шляхом їх перерахування на поточний рахунок споживача, включаючи використання реквізитів платіжної картки № НОМЕР_1 . Тобто окремий рахунок для позичальника не створюється, а кошти надаються на уже існуючий рахунок, тому у товариства немає доступу до таких рахунків для того, щоб отримати інформацію щодо вчинених фінансових операцій. Більше того, кредитор не отримує повні реквізити банківської картки, які необхідні для здійснення операцій по карті через інтернет. Для платіжних операцій по картах товариством використовуються відповідні сертифіковані платіжними системами сервіси. Захист реквізитів карт у базах даних таких сервісів відповідає міжнародному стандарту PCI DSS. Що стосується витягу з Реєстру до договору факторингу, то позивачем до заяви долучено всі необхідні документи, що підтверджують факт відступлення права вимоги від первісного до нового кредитора, а саме: договір факторингу № 24032025 від 24.03.2025 року, акт приймання-передачі прав вимоги, витяг з Реєстру боржників до зазначеного договору, а також документи, що підтверджують виконання його умов. Витяг підтверджує, що право вимоги за конкретним кредитним договором було передано від первісного кредитора до позивача. Щодо понесених витрат на правову допомогу в розмірі 8 000,00 грн., то саме такий розмір витрат ТзОВ «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» понесло на професійну правничу допомогу, надану АО «Апологет». Зазначені витрати не є завищеними чи необґрунтованими, оскільки відповідають середньоринковим тарифам на юридичні послуги, враховують обсяг роботи, що фактично була виконана, а також рівень кваліфікації залученого спеціаліста. Зокрема, у вказану суму входить проведення аналізу правової ситуації, складання та подання позовної заяви, підготовка та систематизація доказової бази, а також правове консультування клієнта на кожному етапі підготовки матеріалів до судового розгляду.
В судове засідання представник позивача адвокат Усенко М.І. не з`явився, у позовній заяві та у відповіді на відзив висловив прохання про розгляд справи без участі представника позивача, в якій також вказав, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі.
Відповідач в судове засідання на повторний виклик суду не з`явився та не повідомив про причини своєї неявки, незважаючи на те, що про дату, час та місце розгляду справи був належно повідомлений у встановленому законом порядку шляхом направлення судових повісток рекомендованими листами з повідомленням про вручення від 30.06.2026 року та від 27.08.2026 року, які не вручено в зв`язку з відсутністю адресата за вказаною адресою (а.с. 87-88, 92-93). Також ОСОБА_1 повідомлявся про виклик до суду шляхом поміщення оголошення на офіційному сайті Долинського районного суду Івано-Франківської області 23.06.2026 року (а.с. 91).
Про те, що відповідач знав про час та місце розгляду даної справи, свідчить факт направлення ним до суду відзиву на позов, в якому зазначена та ж сама адреса його місця проживання, що і в позовній заяві.
За таких обставин суд 15.09.2026 року постановив ухвалу про розгляд даної справи за відсутності сторін.
Дослідивши та оцінивши всі здобуті й перевірені у судовому засіданні докази в їх сукупності, суд вважає, що заявлений позов підлягає до часткового задоволення, виходячи з наступних підстав.
Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Загальні правила щодо форми договору визначено у ст. 639 ЦК України, згідно з якою договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом; якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася; якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі; якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлена письмова форма, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами; якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріальне посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення.
Згідно ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію», якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Отже, положення Закону України «Про електронну комерцію» передбачають використання як електронного підпису або електронного цифрового підпису вiдповiдно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», так і електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом.
Згідно ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Статтею 1052 даного Кодексу передбачено, що у разі невиконання позичальником обов`язків, встановлених договором позики, щодо забезпечення повернення позики, а також у разі втрати забезпечення виконання зобов`язання або погіршення його умов за обставин, за які позикодавець не несе відповідальності, позикодавець має право вимагати від позичальника дострокового повернення позики та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу, якщо інше не встановлено договором.
Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. 
З урахуванням положень ч. 1 ст. 1048 ЦК України, за якими позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо іншого не встановлено договором або законом, розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.
За змістом ст. 1056-1 ЦК України, процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.
Як встановлено в судовому засіданні, на підтвердження факту укладення кредитного договору між ТзОВ «Стар Файненс Груп» та ОСОБА_1 позивачем долучено до справи заявку-анкету клієнта на отримання фінансового кредиту від 13.12.2024 року, договір про надання фінансового кредиту № 28786-12/2024 від 13.12.2024 року, додаток № 1 до вказаного договору (графік платежів) та паспорт споживчого кредиту від 13.12.2024 року (а.с. 8,10-16).
Згідно умов цього договору, ТзОВ «Стар Файненс Груп» надало ОСОБА_1 грошові кошти в розмірі 10 000,00 грн. на власні потреби, не пов`язані з підприємницькою діяльністю, незалежною професійною діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника, шляхом перерахування цих коштів на вказаний ним картковий рахунок НОМЕР_3 хх-хххх-0411, строком на 120 днів (кінцева дата погашення кредиту 11.04.2025 року), а позичальник зобов`язався повернути кредит та сплатити нараховані кредитодавцем проценти за користування кредитом у порядку, передбаченому цим договором та графіком платежів. 
Відповідно до п. 1.4.1 даного договору, денна процентна ставка складає 1,00 % та застосовується у межах строку кредитування.
Згідно листа ТзОВ «Універсальні платіжні рішення» № 3426_260217120904 від 17.02.2026 року (а.с. 18), ТзОВ «Стар Файненс Груп» повідомлено про те, що на виконання умов договору про переказ коштів № ФК-П-2022/02-3 від 22.02.2022 року, ТзОВ «Універсальні платіжні рішення» 13.12.2024 року о 18:30 год. перераховано грошові кошти в сумі 10 000,00 грн. в системі iPay.uа на банківську картку № НОМЕР_1 , призначення платежу: зарахування 10 000,00 грн. на карту № НОМЕР_1 , код авторизації на боці банку № 266819, ПІБ клієнта: ОСОБА_1 .
Як вбачається з договору факторингу № 24032025 від 24.03.2025 року, акту приймання-передачі письмового та електронного Реєстру боржників за вказаним договором, платіжної інструкції № 5943 від 24.03.2025 року на суму 5 108 698,47 грн. та витягу з Реєстру боржників до договору факторингу № 24032025 від 24.03.2025 року (а.с. 20-25), право вимоги до ОСОБА_1 по кредитному договору № 28786-12/2024 від 13.12.2024 року ТзОВ «Стар Файненс Груп» відступило ТзОВ «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» на суму заборгованості 25 200,00 грн.
З розрахунку заборгованості за кредитним договором № 28786-12/2024 від 13.12.2024 року, наданого первісним кредитором ТзОВ «Стар Файненс Груп» (а.с. 19) вбачається, що у відповідача станом на день відступлення прав вимоги (24.03.2025 року) наявна заборгованість за даним договором в розмірі 25 200,00 грн., з яких: заборгованість за тілом кредиту - 10 000,00 грн., заборгованість за нарахованими процентами - 10 200,00 грн. та 5 000,00 грн. - заборгованість за штрафом. 
Як вбачається з наданого позивачем розрахунку заборгованості за кредитним договором (а.с. 26), з 25.03.2025 року по кінцеву дату погашення кредиту - 11.04.2025 року відповідачу нараховано заборгованість за відсотками за користування кредитом в розмірі 1 800,00 грн.
Таким чином, у відповідача ОСОБА_1 наявна заборгованість за договором про надання фінансового кредиту № 28786-12/2024 від 13.12.2024 року в розмірі 27 000,00 грн., з яких: заборгованість за тілом кредиту - 10 000,00 грн., заборгованість за нарахованими в межах строку кредитування процентами - 12 000,00 грн. та 5 000,00 грн. - заборгованість за штрафом. 
З вказаних розрахунків також вбачається, що відповідач ОСОБА_1 не здійснив жодної сплати з метою погашення кредиту за вищевказаним договором, що свідчить про його відмову від добровільного повернення боргу.
При цьому, суд критично оцінює доводи відповідача, надані у відзиві на позов, про те, що в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази щодо укладення спірного кредитного договору, оскільки договір про надання фінансового кредиту № 28786-12/2024 від 13.12.2024 року та паспорт споживчого кредиту до вказаного договору від 13.12.2024 року містять посилання на електронний підпис одноразовими ідентифікаторами «Y936» та «W945», що відповідає вимогам Закону України «Про електронну комерцію», а отже належними і допустимими доказами підтверджено факт укладення кредитного договору між ОСОБА_1 та ТзОВ «Стар Файненс Груп». 
Крім того, як вбачається з довідки про ідентифікацію (а.с. 17), відповідачу було надіслано 13.12.2024 року о 18:26:34 год. на номер телефону НОМЕР_2 одноразовий ідентифікатор «Y936» для підписання кредитного договору.
Також безпідставним вважає суд посилання відповідача на відсутність доказів надання йому кредитних коштів, оскільки факт їх надання відповідачу підтверджується довідкою АТ «Сенс Банк» № 11338-БТ-32.3/2026 від 06.07.2026 року та випискою з рахунка приватного клієнта за період з 13.12.2024 року по 18.12.2024 року (а.с. 83-86), наданими АТ «Сенс Банк» на виконання вимог ухвали Долинського районного суду Івано-Франківської області від 22.06.2026 року про витребування доказів. З даних документів встановлено, що на ім`я ОСОБА_1 випущено банківську платіжну картку за № НОМЕР_1 (р/р № НОМЕР_6 ), на яку 13.12.2024 року о 18:30 год. було здійснено зарахування коштів на суму 10 000,00 грн. 
Суд також не приймає до уваги посилання відповідача у відзиві на те, що нараховані відсотки за користування кредитом не є співрозмірними заборгованості по тілу кредиту, явно завищеними і такими, що порушують права відповідача, оскільки у п.п. 1.4.1, 3.3 договору про надання фінансового кредиту № 28786-12/2024 від 13.12.2024 року чітко прописано, що денна процентна ставка складає 1,00 % та застосовується у межах строку кредитування, вказаного в п. 1.2 цього договору, а саме: 120 днів; проценти за користування кредитом нараховуються на залишок фактичної заборгованості за кредитом станом на початок кожного календарного дня.
Таким чином, нарахування відповідачу процентів за користування кредитом здійснювалося правомірно відповідно до п.п. 1.2, 1.4.1, 3.3 кредитного договору, за денною процентною ставкою, яка становить 1,00 % протягом строку дії цього договору (до 11.04.2025 року). Проценти нараховувалися на залишок фактичної заборгованості за кредитом станом на початок кожного календарного дня (100 грн. х 120 днів = 12 000,00 грн.) і, більш того, їх розмір передбачений графіком платежів, який є додатком № 1 до договору про надання фінансового кредиту № 28786-12/2024 від 13.12.2024 року, і також підписаний відповідачем одноразовим ідентифікатором «Y936». 
Твердження відповідача про те, що витяг з Реєстру до договору факторингу не містить інформації про відступлення прав вимоги саме за кредитним договором № 28786-12/2024 від 13.12.2024 року є голослівними та спростовуються долученими позивачем документами, що підтверджують факт відступлення права вимоги від первісного до нового кредитора, а саме: договір факторингу № 24032025 від 24.03.2025 року, акт приймання-передачі прав вимоги, платіжна інструкція № 5943 від 24.03.2025 року та витяг з Реєстру боржників до зазначеного договору факторингу, з якого вбачається, що право вимоги за кредитним договором № 28786-12/2024 від 13.12.2024 року, що був укладений між ОСОБА_1 та ТзОВ «Стар Файненс Груп», передано від первісного кредитора до позивача.
За вищевикладених обставин, враховуючи, що відповідач ОСОБА_1 істотно порушив умови укладеного з первісним кредитором ТзОВ «Стар Файненс Груп» кредитного договору, своєчасно кредит не погашав та не повернув позичені кошти, суд вважає, що заявлений позов підлягає до часткового задоволення і з нього на користь ТзОВ «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» слід стягнути заборгованість за договором про надання фінансового кредиту № 28786-12/2024 від 13.12.2024 року в розмірі 22 000,00 грн., з яких: 10 000,00 грн. - заборгованість за основною сумою боргу і 12 000,00 грн. - заборгованість за нарахованими та несплаченими відсотками, що заявлені до стягнення.
Разом з тим, суд дійшов висновку, що вимоги ТзОВ «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» в частині стягнення з відповідача заборгованості за штрафом в розмірі 5 000,00 грн. за кредитним договором № 28786-12/2024 від 13.12.2024 року не підлягають задоволенню з таких підстав, що відповідно до п. 18 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України, в період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установлено, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Оскільки штраф за даним кредитним договором нарахований в період дії на території України воєнного стану, то відповідач ОСОБА_1 звільняється від обов`язку її сплати на користь ТзОВ «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал».
Питання судових витрат суд вирішує у відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України, в ч. 1 якої зазначено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Таким чином, з відповідача на користь позивача слід стягнути 81,48 % сплаченого судового збору пропорційно розміру задоволених позовних вимог, що був сплачений згідно платіжної інструкції № 28952 від 15.05.2026 року в розмірі 2 662,40 грн. (а.с. 6), який становитиме 2 169,32 грн.
На підтвердження понесених позивачем судових витрат на професійну правничу допомогу до позову долучено договір про надання правової (правничої) допомоги № 0107 від 01.07.2025 року, укладеного між ТзОВ «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» та адвокатським об`єднанням «Апологет», та акт № 1513 наданих послуг від 11.05.2026 року про надання правової допомоги у справі щодо стягнення заборгованості з ОСОБА_1 (а.с. 30), відповідно до яких сторони погодили, що сума витрат за надання послуг в даній справі становить 8 000,00 грн. 
Виходячи з викладеного, оскільки суд задоволив позовні вимоги позивача на 81,48 %, то на його користь пропорційно слід стягнути з відповідача відшкодування витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 6 518,40 грн. 
Даний розмір відшкодування витрат на правову допомогу суд вважає таким, що відповідає вимогам «розумності», є співмірним зі складністю справи, обсягом наданих послуг, часом, витраченим на виконання відповідних робіт і не є завищеним чи необгрунтованим. 
На підставі викладеного, ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію», ст.ст. 207,512,526,626,628,638,1048-1050,1054,1055 ЦК України, керуючись ст.ст. 141,259,263-265 ЦПК України, суд
У Х В А Л И В:

Позов задоволити частково. 
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» заборгованість за договором про надання фінансового кредиту № 28786-12/2024 від 13.12.2024 року в розмірі 22 000,00 грн. (двадцять дві тисячі гривень), а також 2 169,32 грн. (дві тисячі сто шістдесят дев`ять гривень і 32 копійки) відшкодування сплаченого судового збору та 6 518,40 грн. (шість тисяч п`ятсот вісімнадцять гривень і 40 копійок) витрат за надання Товариству з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» професійної правової допомоги адвокатським об`єднанням «Апологет», відмовивши в решті позову.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Івано-Франківського апеляційного суду в 30-денний строк з дня його проголошення. 
Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал», що знаходиться за адресою: 79029, м.Львів вул. Смаль-Стоцького, 1, корпус 28, 4-й поверх, код ЄДРПОУ: 35234236.
Відповідач: ОСОБА_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_7 , паспорт серії НОМЕР_8 , виданий Долинським РВ УМВС України в Івано-Франківській області 18.10.2007 року.

Суддя: