Справа № 309/2635/26
Провадження № 1-кс/309/333/26

У Х В А Л А 
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 липня 2026 року м. Хуст 
Слідчий суддя Хустського районного суду Закарпатської області ОСОБА_1 
з участю секретаря судового засідання: ОСОБА_2 

розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_3 , ОСОБА_4 на постанову слідчого СВ Хустського РУП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_5 про закриття кримінального провадження №12013070050000121, відомості про яке внесені до ЄРДР 21.01.2013 року, -  

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 та ОСОБА_4 звернулися до суду зі скаргою на постанову слідчого CВ Хустського РУП ГУНП України в Закарпатській області ОСОБА_5 ОСОБА_6 від 26.06.2026 року, про закриття кримінального провадження на підставі п.2 ч.1 ст.284 КПК України, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №12013070050000121 від 21.01.2013 року за ознаками кримінальних правопорушень передбаченого ч.1 та ч.3 ст. 185 КК України.
Скаржники зазначають, що не незгідні з мотивацією закриття кримінального провадження наведеною слідчим у постанові від 26.06.2026 року. Тому, як заявники та потерпілі особи оскаржили незаконні дії слідчого, пов`язані з безпідставним закриттям кримінального провадження. В скарзі 
В своїй скарзі ОСОБА_3 та ОСОБА_3 вказують на те, що слідчий незаконно та передчасно виніс постанову про закриття кримінального провадження на підставі п.2 ч.1 ст. 284 КПК України. Досудове слідство проведено поверхово і не надана належна оцінка доказам, які вони надавали та вказували на конкретних осіб – ОСОБА_7 та ОСОБА_8 . Саме вказаних осіб скаржники звинувачують у вчиненні кримінальних правопорушень за ст.185,194,356 КК України, щодо пошкодженого та викраденого у них майна.
Постанову слідчого від 26.06.2026 р. Хустським РУП ГУНП в Закарпатській області їм надіслано 02.07.2026 року, а отримана ними у поштовому відділенні тільки 08.07.2026 року про що вони надали докази до скарги. Тому просять поновити їм строк на оскарження постанови, який пропущений ними з поважних причин. 
В судове засідання ОСОБА_3 та ОСОБА_4 не з`явилися, на адресу суду 16.07.2026 року ними подана письмова заява, в якій просили провести судове засідання з розгляду їхньої скарги 17.07.2026 року, без їхньої участі. Про наслідки рішення просили повідомити їх письмово на вище вказану ними адресу.
Слідчий СВ Хустського РУП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_5 в судове засідання не з`явився. 16.07.2026 року до суду направив матеріали кримінального провадження №12013070050000121, відомості про яке внесені до ЄРДР 21.01.2013 року за частинами першою та третьою ст.185 КК України, в трьох томах. Розгляд скарги просив проводити без його участі. 
Представник Хустської окружної прокуратури в судове засідання не з`явився, відповідно до ч.3 ст.306 КПК України це не є перешкодою у розгляді даної скарги.
Згідно з ч.4 ст.107 КПК України, у разі не прибуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.
Слідчий суддя дослідивши матеріали, додані до скарги, матеріали кримінального провадження №12013070050000121 від 21.01.2013 року за ознаками кримінальних правопорушень передбаченого ч.1 та ч.3 ст. 185 КК України дійшов висновку, що скарга задоволенню не підлягає, з наступних підстав.
В ході перевірки наведених фактів у заві потерпілих та на підставі зібраних доказів слідчим прийняте відповідне рішення про закриття кримінального провадження №12013070050000121 на підставі п.2 ч.1 ст. 284 КПК України, у зв`язку з відсутністю складу кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 1,3 ст. 185 КК України.
Відповідно до наданих у ході досудового розслідування показів потерпілими та свідками встановлено, що ОСОБА_3 та ОСОБА_3 у вказаному будинку не проживали (з показів сусідів), факт проникнення ОСОБА_9 до будинку АДРЕСА_1 не знайшов свого підтвердження, так як на підставі правовстановлюючих документів було виготовлено будівельний паспорт на вказаний будинок, де зазначено, що забудовниками є ОСОБА_3 та ОСОБА_7 . Згідно з рішенням Хустського районного суду вказаний житловий будинок є об`єктом спільної сумісної власності ОСОБА_3 та ОСОБА_7 з рівними частинами, у зв`язку з чим факт доступу та користування будинком вказаними особами є правомірним.
Твердження скаржників про те, що ОСОБА_10 вчинила самоправство та пошкодження майна спростовується зібраними у ході досудового розслідування доказами, зокрема встановленими фактами доступу до будинку всіма учасниками конфліктної ситуації, оскільки будинок був у спільній сумісній власності ОСОБА_3 та ОСОБА_7 на інкримінований період – з 07.06.2009 р. по 15.06.2009 р.
З матеріалів кримінального провадження вбачається, що після встановлення факту відсутності майна та тривалих неприязних відносин між ОСОБА_3 та своїми доньками, які проживали разом з сім`ями в будинку номер АДРЕСА_1 , протягом тривалого часу, останні не маючи бажання проживати на спірній території вирішили завантажити власне нажите майно та відвести його у інше місце, і тому наведений факт виключає їхнє пошкодження або викрадення, оскільки відповідальність за ст.185 КК України настає у випадку крадіжки майна та встановлення вартості всього викраденого, а отже кримінальна відповідальність у даному випадку не вбачається, а рішення слідчого про закриття кримінального провадження у зв`язку з відсутністю складу кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.185 та ч.3 ст.185 КК України, є законним, обґрунтованим та мотивованим.
При цьому, у самій скарзі скаржники зазначають про те, що реального поділу будинку не було, у зв`язку з чим на той час і зараз немає можливості чітко розмежувати право власності (коридор, кімнати тощо) у будинку.
Доводи скаржників щодо помилкового зазначення інформації щодо співвласників спірного будинку також спростовано зібраними матеріалами кримінального провадження, оскільки обидві доньки народилися у шлюбі між ОСОБА_3 та ОСОБА_7 і відповідно, є між собою близькими родичами, що прямо вказує на першу ступінь споріднення. Крім того, ОСОБА_7 надала дозвіл на вхід до будинку шляхом відтискання дерев`яної планки вхідних дверей, а не реальне пошкодження чи розбиття з метою пошкодження та приведення у несправність дверей будинку, що вказує на відсутність умислу на пошкодження чи псування майна, яке належить обом співвласникам. Також ОСОБА_7 дозволила подальше проживання своєї доньки та внучки у належній їй частині будинку.
Твердження про те, що кошти з куртки, яка знаходилася в шафі на нижній полиці, «майже» (як зазначено у самій скарзі) вкрала ОСОБА_7 є припущенням, яке нічим не підтверджено.
Також, хибним є зазначення у скарзі інформації про те, що факт викрадення грошей з будинку підтвердили працівники поліції ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , оскільки допитані в ході досудового розслідування в якості свідків ОСОБА_11 та ОСОБА_13 повідомили лише той факт, що ОСОБА_3 , зайшовши у спальну кімнату, почав голосно кричати, що хтось взяв куртку та гроші, на що ОСОБА_14 відповіла, що ніяких грошей вона не брала і ніяких грошей там не було.
З метою встановлення рівня матеріального становища потерпілих ОСОБА_3 та ОСОБА_3 , а також ОСОБА_7 , слідчим 12.02.2026 р надавався письмовий запит до ГУ ДПС у Закарпатській області, щодо надання інформації про їх доходи та майновий стан за період з 2009 року. У відповідь на вказаний запит отримано інформацію від 24.02.2026 р., відповідно до якої згідно з даними інформаційно-комунікаційних систем ДПС України громадянка ОСОБА_7 припинила діяльність 18.07.2014 р. та знята з обліку як фізична особа-підприємець 15.01.2015 в Хустській ДПІ ГУ ДПС у Закарпатській області. Також встановлено, що нею отримано дохід як фізичною особою-підприємцем за податковий період 2010 року у розмірі 60 789 грн. та за податковий період 2011 року у розмірі 47 050 грн. 
Після чого, слідчим повторно надано запит до ГУ ДПС України в Закарпатській області та отримано детальну інформацію про отримані доходи ОСОБА_7 , ОСОБА_3 , ОСОБА_3 та ОСОБА_15 , з якої вбачаються наявність доходу, зокрема заробітної плати, однак інформація про доходи ОСОБА_3 за період з січня 1998 року по грудень 2014 року відсутня, що унеможливлює встановити наявність його доходів саме за вказаний період.
З врахуванням всіх обставин наявних у даному кримінальному провадженні та зібраних доказів у ході досудового розслідування, покази ОСОБА_3 щодо залишення грошей у будинку, який завідомо для потерпілого є спірними щодо права власності, є неприйнятними та такими, що не мають логічності.
Під час дослідження вказаного кримінального провадження в судовому засіданні встановлено, що слідчим проведено перевірку всіх обставин зазначених у заяві потерпілих з приводу незаконного пошкодження його майна, проникнення в будинок, викрадення грошей. У відповідності до вимог КПК України слідчим проведено ряд процесуальних дій з метою встановлення та фіксування доказів, встановлено осіб, які давали покази під час їх допиту. Таким чином, слідчий з дотриманням вимог визначених ст.9 КПК України в повному обсязі встановив та дослідив обставини кримінального провадження і на підставі належних та допустимих доказів слідчий прийняв рішення про закриття кримінального провадження, яке відповідає вимогам п.2 ч.1 ст.284 КПК України.
Виходячи з вище наведеного, та оцінивши в сукупності докази перевірені під час розгляду скарги, слідчий суддя дійшов до висновку про недоведеність вимог зазначених у скарзі потерпілих, що дає підставу зробити висновок про відмову у задоволенні скарги.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.303-309КПК України, слідчий суддя - 

П О С Т А Н О В И В: 

В задоволенні скарги ОСОБА_3 , ОСОБА_4 на постанову слідчого СВ Хустського РУП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_5 про закриття кримінального провадження №12013070050000121, відомості про яке внесені до ЄРДР 21.01.2013 року – відмовити.
Ухвала суду може бути оскаржена протягом 7 днів з дня її винесення до Закарпатського апеляційного суду. 

Слідчий суддя 
Хустського районного суду:       ОСОБА_1