Справа № 420/36731/25 
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
27 липня 2026 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Хурси О. О., розглянувши в спрощеному позовному провадженні в приміщенні суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, -
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, в якому просить:
- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, щодо відмови у зарахуванні ОСОБА_1 період роботи з 01.01.2004 по 29.02.2024 у подвійному розмірі до страхового стажу для обчислення пенсії;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області з 02.09.2025 здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 зарахувавши період роботи з 01.01.2004 по 29.02.2024 у подвійному розмірі до страхового стажу для обчислення пенсії.
В обґрунтування позовних вимог позивачка зазначила, що вона звернулася до відповідача із заявою про зарахування періоду її роботи з 01.01.2004 по 29.02.2024 до страхового стажу у подвійному розмірі на підставі ст. 60 Закону України «Про пенсійне забезпечення» та проведення відповідного перерахунку пенсії, однак у відповідь отримала відмову через відсутність правових підстав. Позивачка вважає такі дії Пенсійного фонду протиправними, оскільки факт її роботи у зазначеному відділенні підтверджується належними записами у трудовій книжці, а положення ст. 60 Закону № 1788-XII продовжують діяти та підлягають застосуванню при обчисленні пільгового стажу.
Відповідач надав відзив, в якому, зазначив, що нормами ст. 60 Закону України «Про пенсійне забезпечення» передбачено зарахування періодів роботи у закладах охорони здоров`я до стажу у подвійному розмірі лише за період до 01.01.2004, тоді, як після набрання чинності Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» правових підстав для пільгового (подвійного) обчислення страхового стажу за період з 01.01.2004 по 29.02.2024 немає.
Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.
Позивачка перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Одеській області та з 04.07.2013 отримує пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». 
Позивачка звернулася до відповідача із заявою від 02.09.2025, в якій просила зарахувати період роботи з 01.01.2004 по 29.02.2024 у подвійному розмірі до страхового стажу для обчислення розміру пенсії та здійснити відповідний перерахунок і її виплату.
Листом від 07.10.2025 відповідач повідомив про відмову у зарахуванні до страхового стажу позивачки зазначеного у заяві періоду роботи з 01.01.2004 по 29.02.2024 в подвійному розмірі у зв`язку з відсутністю правових підстав.
Не погодившись із такими діями відповідача, позивачка звернулась до суду з цим позовом.
Статтею 24 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» № 1058-IV (далі Закон № 1058-IV), визначено, що страховий стаж - це період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.
Згідно частини другої ст. 24 Закону № 1058-IV страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.
Пунктом 2.2 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій згідно Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженому постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 № 22-1 (далі Порядок № 22-1), визначено, що до заяви про призначання пенсії додаються документи, перелічені в пп. 1 - 4 п. 2.1 цього розділу.
Відповідно до підпункту 2 пункту 2.1 Порядку № 22-1 для призначення пенсії надаються, зокрема, документи про стаж, що визначені Порядком підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 № 637 (далі постанова КМУ № 637).
Статтею 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 № 1788-XII (далі Закон № 1788-XII), ст. 48 Кодексу законів про працю України, п. 1 Постанови КМУ № 637 та п. 1.1 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України від 29.07.1993 № 58 (далі Інструкція № 58), зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 17.08.1993 за № 110, визначено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.
Статтею 60 Закону № 1788-XII передбачено, що робота в лепрозорних і протичумних закладах охорони здоров`я, закладах (відділеннях) з лікуванням осіб, заражених вірусом імунодефіциту людини або хворих на СНІД, інших інфекційних закладах (відділеннях) охорони здоров`я, патологоанатомічних і реанімаційних відділеннях закладів охорони здоров`я зараховується до стажу роботи в подвійному розмірі.
Відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 4.11.1993 № 909 «Про перелік закладів і установ освіти, охорони здоров`я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років» відносяться лікарняні заклади, лікувально-профілактичні заклади особливого типу, лікувально-трудові профілакторії, амбулаторно-поліклінічні заклади, заклади швидкої та невідкладної медичної допомоги, заклади переливання крові, заклади охорони материнства і дитинства, санаторно-курортні заклади, санаторно-епідеміологічні заклади, діагностичні центри.
02.08.2002 за вих. № 03-2/1751-02-4 Міністерство праці та соціальної політики спрямувало до територіальних управлінь праці та соціального захисту населення спільний лист Мінпраці, Пенсійного фонду та Міністерства охорони здоров`я, щодо зарахування часу роботи у патологоанатомічних відділеннях (бюро), відділеннях (групах) анестезіології та інтенсивної терапії та відділеннях інтенсивної терапії лікувальних закладів до стажу роботи у подвійному розмірі, для використання у практичній роботі.
У вищезазначеному листі вказано наступне: відповідно до ст. 60 Закону України «Про пенсійне забезпечення» робота в патологоанатомічних і реанімаційних відділеннях лікувальних закладів зараховується в стаж роботи в подвійному розмірі. З метою подальшого вдосконалення та розвитку патологоанатомічної служби в Україні наказом Міністерства охорони здоров`я від 12.05.1992 № 81 «Про розвиток та удосконалення патологоанатомічної служби в Україні» організовані патологоанатомічні бюро, які є закладами охорони здоров`я, із збереженням функціональних повноважень патологоанатомічних відділень. У зв`язку з викладеним, час роботи у патологоанатомічних відділеннях (бюро), відділеннях (групах) анестезіології та інтенсивної терапії та відділеннях інтенсивної терапії лікувальних закладів зараховується до стажу роботи у подвійному розмірі».
Згідно записів у трудовій книжці від 20.12.1974 серії НОМЕР_1 , в період з 13.10.2003 по 31.10.2024 позивачка працювала молодшою медичною сестрою відділення реанімації (анестезіології та інтенсивної терапії) та молодшою медичною сестрою по догляду за хворими відділення анестезіології з ліжками для інтенсивної терапії в Комунальному некомерційному підприємстві «Одеський онкологічний диспансер» Одеської обласної ради. 
Згідно із частиною другою ст. 24 Закону № 1058-IV страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.
Вимогами частини четвртої ст. 24 Закону № 1058-IV встановлено, що періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених Законом.
Пунктом 16 Прикінцевих положень Закону № 1058-IV визначено, що положення Закону України «Про пенсійне забезпечення» застосовуються в частині визначення права на пенсію за віком на пільгових умовах і за вислугу років.
Водночас, суд зауважує, що відповідно до ст. 60 Закону № 1788-XII робота в лепрозорних і протичумних закладах охорони здоров`я, у закладах (відділеннях) з лікування осіб, заражених вірусом імунодефіциту людини або хворих на СНІД, в інших інфекційних закладах (відділеннях) охорони здоров`я, у патологоанатомічних і реанімаційних відділеннях закладів охорони здоров`я, а також у психіатричних закладах охорони здоров`я зараховується до стажу роботи у подвійному розмірі.
Таким чином зарахування стажу в подвійному розмірі, передбачене ст. 60 Закону України «Про пенсійне забезпечення», не пов`язано із набранням чинності Закону № 1058-IV, а тому не обмежується наявним стажем роботи до 01.01.2004.
Аналогічного правового висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 04.12.2019 у справі № 689/872/17.
З огляду на наведене, суд вважає, що відповідач при призначенні пенсії позивачці протиправно не зарахував до страхового стажу в подвійному розмірі періоди роботи з 01.01.2004 по 29.02.2024 на посадах молодшої медичної сестри відділення реанімації (анестезіології та інтенсивної терапії) та молодшої медичною сестри по догляду за хворими відділення анестезіології з ліжками для інтенсивної терапії в КНП «Одеський онкологічний диспансер» Одеської обласної ради.
Таким чином, періоди роботи позивачки з 01.01.2004 по 29.02.2024 підлягають зарахуванню до страхового стажу в подвійному розмірі відповідно до ст. 60 Закону № 1788-XII.
Враховуючи вищевикладене, з метою ефективного захисту прав позивачки, суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги шляхом: визнання протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, щодо незарахування позивачці до страхового стажу в подвійному розмірі періоду роботи з 01.01.2004 по 29.02.2024 відповідно до ст. 60 Закону України «Про пенсійне забезпечення» № 1788-XII та зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області зарахувати позивачці до страхового стажу в подвійному розмірі періоди роботи з 01.01.2004 по 29.02.2024 відповідно до ст. 60 Закону України «Про пенсійне забезпечення» № 1788-XII.
При цьому суд вважає передчасними вимоги позивачки про зобов`язання відповідача здійснити відповідний перерахунок пенсії з 02.09.2025, оскільки станом на день розгляду справи відповідачем ще не зараховано до страхового стажу у подвійному розмірі спірні періоди роботи, а тому у суду відсутні підстави вважати, що право на перерахунок пенсії буде порушено відповідачем після їх зарахування.
У відповідності до вимог частини першої ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу.
З урахуванням викладеного, суд, на підставі наданих доказів в їх сукупності, системного аналізу положень законодавства України, дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню.
Відповідно до частини третьої ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.
Суд вважає необхідним частково стягнути з відповідача за рахунок його бюджетних асигнувань на користь позивачки сплачений нею судовий збір.
Керуючись ст. 244 - 246, 262, 293, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
ВИРІШИВ:
Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП: НОМЕР_2 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області (65012, м. Одеса, вул. Канатна, 83; ЄДРПОУ: 20987385) про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити частково.
Визнати протиправною відмову Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області від 07.10.2025, щодо не зарахування ОСОБА_1 періоду роботи з 01.01.2004 по 29.02.2024 у подвійному розмірі до страхового стажу для обчислення пенсії.
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області зарахувати ОСОБА_1 періоди роботи з 01.01.2004 по 29.02.2024 у подвійному розмірі до страхового стажу для обчислення пенсії.
В іншій частині позовних вимог відмовити.
Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 судові витрати у розмірі 600 грн.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до П`ятого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Повне судове рішення складено 27.07.2025.
Суддя Олександр ХУРСА