Справа № 716/1024/26 
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10.07.2026 Заставнівський районний суд Чернівецької області в складі: 
головуючої судді – Пухарєвої О.В.,
секретаря судового засідання – Кульки О.М.,
розглянувши у відкритому підготовчому засіданні в залі суду м. Заставна цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Веренчанської об`єднаної територіальної громади в особі Веренчанської сільської ради Чернівецького району Чернівецької області про визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування,
У С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 , в особі представника – адвоката Данищука В.В., звернувся до суду із позовом до Веренчанської об`єднаної територіальної громади в особі Веренчанської сільської ради Чернівецького району Чернівецької області, в якій просить: визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , право власності на житловий будинок 1960 року побудови, загальною площею 33,90 м.кв. та житловою площею 14,90 м. кв., що в плані зазначений під літ. «А», вбиральня під літ «Б», криниця № 1, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом, після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .
В обґрунтування позову посилається на те, що ІНФОРМАЦІЯ_2 померла мати – ОСОБА_2 . Після її смерті відкрилась спадщина за законом, до складу якої входить вище згадане майно. Позивач прийняв її шляхом подання до приватного нотаріуса Чернівецького районного нотаріального округу Чернівецької області заяви про прийняття спадщини за законом. Однак,нотаріусом було надано відмову у вчиненні нотаріальної дії у зв`язку з тим, що позивач пропустив шестимісячний строк для прийняття спадщини. А тому, оскільки позивач постійно проживав разом із покійною матір`ю, він був змушений звернутися до суду із заявою про встановлення факту постійного проживання з спадкодавцем.
22.07.2025 на підставі рішення Заставнівського районного суду Чернівецької області дану заяву було задоволено, та встановлено факт постійного проживання ОСОБА_1 на час відкриття спадщини разом із матір`ю ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 за адресою: АДРЕСА_1 з 2005 року по 24.10.2019 року. Після отриманого рішення, позивач повторно звернувся до приватного нотаріуса Чернівецького районного нотаріального округу Чернівецької області Малітовської Т.М. для отримання свідоцтва про право на спадщину за законом.
01.06.2026 нотаріусом було видано позивачу свідоцтво про право на спадщину за законом на земельну ділянку, площею 1,8664 га., кадастровий номер 7321582900:01:001:0053, що розташована на території Веренчанської сільської ради, та належала ОСОБА_2 на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії ІІ-ЧВ № 019527 від 21.11.2002 .
Що стосується вищезазначеного житлового будинку, то після повторного звернення до нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва право власності на житловий будинок нотаріусом було відмовлено у видачі свідоцтва, оскільки позивачем не було подано документів, що посвідчують право власності на спадкове майно за ОСОБА_2 .
Відсутність правовстановлюючих документів на будинок є перешкодою в оформленні ним права власності на спадщину за законом після смерті матері – ОСОБА_2 .
В підготовче засідання позивач ОСОБА_1 та його представник – адвокат Данищук В.В., не з`явилися, в поданій до суду заяві просять справу розглядати у їх відсутності. Позовну заяву підтримують повністю.
Представник Веренчанської сільської ради в судове засідання не з`явився, від нього до суду надійшла заява, в якій він просить проводити розгляд справи без його участі, заявлені вимоги визнають та не заперечують проти їх задоволення.
Відповідно до вимог ч. 3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.
У зв`язку з розглядом справи за відсутності всіх учасників справи, відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Згідно з ч. 4 ст. 200 ЦПК України, ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу.
У відповідності до вимог ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.
Суд, приймаючи визнання відповідачем позову, оскільки це не суперечить Закону, а також правам та інтересам сторін, не порушує свободи чи інтереси інших осіб, та відповідає вимогам ч. 4 ст. 206 ЦПК України, ухвалює рішення про задоволення позову.
Встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_3 померла мати позивача – ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 (а.с.7).
Відповідно до рішення Заставнівського районного суду Чернівецької області від 04.03.2025, встановлено факт родинних відносин між ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , як матері та сина (а.с. 8-9).
За життя ОСОБА_2 заповіту на належне їй майно не залишала.
Отже, після смерті ОСОБА_2 відкрилась спадщина за законом, до складу якої входить житловий будинок з господарськими спорудами і будівлями, що розташований в АДРЕСА_1 .
За правилами ст.ст. 1216, 1217, 1218, 1223 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, а тому прийняття спадщини частинами не можливе. 
Вiдповiдно до ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.
За приписами ч. 3 ст. 1268 ЦК України встановлено, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.
Відповідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.
Згідно з приписами ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.
Як вбачається зі змісту довідки, виданої виконавчим комітетом Веренчанської сільської ради № 174 від 25.05.2026, ОСОБА_2 , 1935 року народження, проживала в АДРЕСА_1 з 18.02.1992 по день смерті, одна (а.с. 23). Однак разом із нею за вищевказаною адресою в одному будинку проживав не зареєстрований її син – ОСОБА_1 .
Відповідно до рішення Заставнівського районного суду Чернівецької області від 22.07.2025 встановлено факт постійного проживання ОСОБА_1 разом із матір`ю ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 за адресою: АДРЕСА_1 з 2005 по 24.10.2025.
Отже, ОСОБА_1 є єдиним спадкоємцем, який прийняв спадщину після смерті матері.
Згідно з ч. 1 ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах – до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на таке майно.
На виконання зазначених вимог ЦК України позивач ОСОБА_1 , як особа яка прийняла спадщину звернувся до нотаріуса із відповідною заявою, проте йому відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, а саме на: житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташований в АДРЕСА_1 , оскільки ним не було надано правовстановлюючих документів, що посвідчують право власності за ОСОБА_2 на цей житловий будинок. Вказане підтверджується постановою нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальних дій від 25.05.2026 (а.с.21).
Відповідно до копії витягу з погосподарської книги № 10 особовий рахунок № НОМЕР_2 Веренчанської сільської ради, значиться житловий будинок, який розміщений в АДРЕСА_1 , згідно розділу ІІ, облікової картки об`єкта погосподарського обліку за ОСОБА_2 , за домогосподарством рахується земельна ділянка площею 0,37 га (а.с. 22). 
Порядок ведення погосподарського обліку в сільських радах визначався Вказівками по введенню погосподарського обліку в сільських Радах народних депутатів, затвердженими постановою Державного комітету статистики СРСР від 12.05.85 № 5-24/26, а згодом Вказівками, затвердженими постановою Держкомстату СРСР від 25.05.90 №69.
В інформаційному листi Вищого Спецiалiзованого Суду України з розгляду цивільних i кримінальних справ вiд 16.05.2013 № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» сказано, що записи у погосподарських книгах, при вирішенні питання про визнання права власності на житлові будинки i споруди у порядку спадкування, оцiнюються у сукупності з iншими доказами, таким як: рiшення про оформлення права власності громадян на будинки, технічним паспортом на будівлі, документами про відведення в установленому порядку земельних дiлянокпiд забудову тощо.
В п. 9 постанови Пленуму Верховного суду України від 04.10.1991 №7 «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на житловий будинок» зазначено, що право власності на житловий будинок, збудований громадянами на відведеній в установленому порядку земельній ділянці і прийнятий в експлуатацію виникає з часу його реєстрації у виконкомі місцевої ради.
Частинами 3,4 ст. 3 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» визначено, що права на нерухоме майно та їх обтяження, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації. Права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за умов якщо реєстрація прав та їх обтяжень була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав та їх обтяжень діяло законодавство, що не передбачало обов`язкової реєстрації таких прав та їх обтяжень.
Встановлено, що ОСОБА_2 , за життя не оформляла документи на належне їй нерухоме майно та не зареєструвала його належним чином.
Відповідно до другого абзацу пункту 3.1 розділу ІІІ Порядку затвердженого Наказом від 19.03.2013р. №95 Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України, документом, який засвідчує відповідність закінчених будівництвом до 05 серпня 1992 року індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків, господарських (присадибних) будівель і споруд, прибудов до них, які не підлягають прийняттю в експлуатацію, вимогам законодавства, будівельних норм, державних стандартів і правил, зокрема для потреб державної реєстрації прав власності на нерухоме майно, є технічний паспорт, складений за результатами технічної інвентаризації.
Згідно з довідкою-характеристикою Заставнівського РБТІ, житловий будинок з господарськими спорудами і будівлями, що розташований в АДРЕСА_1 , побудований у 1960 році, його вартість становить 42 127 грн (а.с. 15).
Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема iз правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо iнше прямо не випливає iз закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.
Відповідно до ст. 392 ЦК України в разi вiдсутностi документів на право власності, власник може вимагати визнання права власності в судовому порядку.
Таким чином, сукупність зібраних у справі доказів, дають суду право зробити висновок, що позовні вимоги обґрунтовані і їх слід задовольнити з метою реалізації позивачем своїх законних спадкових прав.
Згідно з ч. 4, 5 ст. 268 ЦПК України у разі неявки всіх учасників справи в судове засідання, яким завершено розгляд справи, суд підписує рішення без його проголошення.
Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.
Оскільки в судове засідання, призначене на 11:00 год. 02.07.2026 учасники справи не з`явилися, а повне судове рішення складено 10.07.2026 (в межах строку, встановленого ч.6 ст.259 ЦПК України), то датою ухвалення даного судового рішення є 10.07.2026.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 328,392, 1218, 1235, 1268, 1297 ЦК України, ст. 3 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», ст. ст.200, 206, 211, 258, 259, 263-265, 268, 273, 354, 355 ЦПК України, суд,-
У Х В А Л И В :
Позов задовольнити.
Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , право власності на житловий будинок 1960 року побудови, загальною площею 33,90 м.кв. та житловою площею 14,90 м. кв., що в плані зазначений під літ. «А», вбиральня під літ «Б», криниця № 1, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом, після смерті матері - ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складання повного рішення суду до Чернівецького апеляційного суду.
Учасник справи,якому повне рішення не було вручене у день його складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Повне найменування сторін по справі:
позивач – ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , (РНОКПП НОМЕР_3 ), житель АДРЕСА_1 ;
представник позивача – ОСОБА_3 , ордер для надання правничої допомоги від 12.06.2026, серії СЕ № 1142686;
відповідач – Веренчанська об`єднана територіальна громада в особі Веренчанської сільської ради Чернівецького району Чернівецької область, вул. Шевченка, 80 с. Веренчанка.
Повне рішення складено 10.07.2026.

Суддя Олена ПУХАРЄВА