ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД  РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 серпня 2026 року | Справа №160/15896/26

Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Боженко Н.В., розглянувши в порядку письмового провадження у м. Дніпрі адміністративну справу №160/15896/26 за позовною заявою ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) до відповідача-1: ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ: НОМЕР_2 ), до відповідача-2: Комісії з розгляду питань надання військовозобов`язаним відстрочки від призову на військову службу при ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_2 ) про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії, -
ВСТАНОВИВ:
09 червня 2026 року Дніпропетровським окружним адміністративним судом зареєстровано позовну заяву ОСОБА_1 (далі – позивач) до ІНФОРМАЦІЯ_1 (далі – відповідач), яка надійшла в підсистемі "Електронний Суд", в якій позивач просить:
- визнати протиправними дії ІНФОРМАЦІЯ_1 , код ЄДРПОУ НОМЕР_2 , щодо позбавлення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , права на відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації за пунктом 4) частини 3 статті 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію»;
- скасувати рішення ІНФОРМАЦІЯ_1 , яке оформлене повідомленням 1395/1826 від 17.04.2026, щодо відмови ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , у наданні відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації за пунктом 4) частини 3 статті 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію»;
- зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_3 повторно розглянути документи ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , про надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації від 13.04.2026, прийняти рішення, з врахуванням правової оцінки, наданої судом у цій справі, та надати таку відстрочку.
Позовна заява обґрунтована посиланнями на протиправні дії відповідача щодо нерозгляду заяви позивача. Зазначає, що надав належний пакет документів для отримання відстрочки у зв`язку з загибеллю його сина в ході проходження військової служби за мобілізацією, однак відстрочку всупереч вимогам закону так і не було надано. 
Справі за даним адміністративним позовом присвоєно єдиний унікальний номер судової справи 160/15896/26 та у зв`язку з автоматизованим розподілом дана адміністративна справа була передана для розгляду судді Боженко Н.В.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 15 червня 2026 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі №160/15896/26, призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи, за наявними у справі матеріалами (письмове провадження). Залучено до участі у справі другого відповідача.
02 липня 2026 року Дніпропетровським окружним адміністративним судом зареєстровано відзив, який надійшов від відповідача-1 в підсистемі в підсистемі «Електронний Суд». Відповідач-1 проти позову заперечує в повному обсязі та зазначає, що позивач подав заяву про надання відстрочку за неправильним пунктом, при цьому відповідач визнає за позивачем право на відстрочку за іншим пунктом відповідної норми права. 
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 06 липня 2026 року продовжено ІНФОРМАЦІЯ_4 строк для подання відзиву у справі до дати його фактичного подання, прийнято відзив ІНФОРМАЦІЯ_4 в адміністративній справі №160/15896/26.
06 липня 2026 року Дніпропетровським окружним адміністративним судом зареєстровано відповідь на відзив, яка надійшла від представника позивача в підсистемі в підсистемі «Електронний Суд». Позивач зазначає, що заяву про надання відстрочки оформлює працівник центру надання адміністративних послуг. 
Відповідач-2 правом на подання відзиву не скористався, копію ухвали та позовну заяву з додатками отримав завчасно, що підтверджується матеріалами справи. Відповідно до положень ч. 6 ст. 162 Кодексу адміністративного судочинства України суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Згідно положень ст. 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд розглянув справу у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) за наявними у ній матеріалами.
Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується адміністративний позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.
Згідно сповіщення відповідача від 01.04.2022 року №Г/1020 син позивача загинув вірний військовій присязі в бою за нашу Батьківщину, виявивши стійкість і мужність під час виконання бойового завдання, внаслідок бойового зіткнення з колоною танків супротивника поблизу селища Орлово. 
13 квітня 2026 року позивач через центр надання адміністративних послуг звернувся із заявою про надання відстрочки від призову на військову службу на час мобілізації №20260413-616426. Нормативне посилання на категорію відстрочки: абз. 2 п. 3 ч. 3 ст. 23 Закону №3543-XII.
Повідомленням відповідача від 17.04.2026 року №1395/1826 позивачу доведено, що відповідач-2 відмовив йому у наданні відстрочки, оскільки позивач посилався на абз. 2 п. 3 ч. 3 ст. 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» від 21.10.1993 року №3543-XII (далі – Закон №3543-XII), в той час як відповідна підстава передбачена п. 4 ч. 3 ст. 23 Закону №3543-XII.
Вважаючи протиправною відмову у наданні відстрочки, позивач звернувся до суду з цим позовом. 
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам суд враховує наступне.
За ч. 5 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» від 21.10.1993 року №3543-XII (далі – Закон №3543-XII) порядок проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період визначається Кабінетом Міністрів України.
Цей порядок визначає порядок надання військовозобов`язаним та резервістам відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період та її оформлення.
Згідно абз. 2 п. 3 ч. 3 ст. 23 Закону №3543-XII призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період не підлягають також: жінки та чоловіки, чиї близькі родичі (чоловік, дружина, син, донька, батько, мати або рідний (повнорідний, неповнорідний) брат чи сестра) загинули або пропали безвісти під час проведення антитерористичної операції з числа:
військовослужбовців або працівників утворених відповідно до законів України військових формувань, що захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України, які загинули або пропали безвісти під час безпосередньої участі в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення.
Відповідно до ч. 4 ч.3 ст. 23 Закону №3543-XII призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період не підлягають також: жінки та чоловіки, чиї близькі родичі (чоловік, дружина, син, донька, батько, мати або рідний (повнорідний, неповнорідний) брат чи сестра) загинули або зникли безвісти за особливих обставин під час здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, а також під час забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії проти України під час дії воєнного стану.
За ч. 8 ст. 23 Закону №3543-XII перевірка підстав щодо надання військовозобов`язаним відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації та її оформлення здійснюється територіальними центрами комплектування та соціальної підтримки.
Порядок проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 16.05.2024 року №560 (далі – Порядок №560).
За п. 1 Порядку №560 він, серед іншого, визначає процедуру надання військовозобов`язаним та резервістам відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період та її оформлення. 
Відповідно до п. 56 Порядку №560 відстрочка від призову на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період надається військовозобов`язаним з підстав, визначених статтею 23 Закону України “Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію”.
Пунктом 58 Порядку №560 встановлено, що за наявності підстав для одержання/ переоформлення відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період військовозобов`язані (крім заброньованих та посадових (службових) осіб, зазначених у підпунктах 16-23 пункту 1 та пункту 5 додатка 5, військовозобов`язаних СБУ чи розвідувальних органів) особисто через центри надання адміністративних послуг подають на ім`я голови комісії районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або його відділу за місцем перебування на військовому обліку заяву про надання/переоформлення відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період, оцінює законність підстав для надання відстрочки, за потреби готує запити до відповідних органів державної влади для отримання інформації, що підтверджує право заявника на відстрочку, або використовує інформацію з публічних електронних реєстрів.
Цим же пунктом передбачено, що Заява повинна містити такі обов`язкові відомості про військовозобов`язаного: 
- прізвище, власне ім`я та по батькові (за наявності);
- реєстраційний номер облікової картки платника податків або серію (за наявності) та номер паспорта громадянина України (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовилися від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків, офіційно повідомили про це відповідному контролюючому органу і мають відмітку в паспорті громадянина України);
- дату народження;
- адресу задекларованого/зареєстрованого місця проживання (перебування);
- адресу електронної пошти;
- контактний номер телефону;
- наявність відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період (для заяв про переоформлення відстрочки). 
До заяви додаються документи, що підтверджують право на відстрочку, або копії таких документів, засвідчені в установленому порядку, зазначені у переліку згідно з додатком 5.
Адміністратор центру невідкладно засобами Єдиного державного вебпорталу електронних послуг формує та передає заяву відповідно до Порядку подання через центри надання адміністративних послуг із використанням засобів Єдиного державного вебпорталу електронних послуг заяв про надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16 травня 2024 р. № 560 (Офіційний вісник України, 2024 р., № 49, ст. 2979), - із змінами, внесеними постановою Кабінету Міністрів України від 24 жовтня 2025 р. № 1364.
Згідно з п. 60 Порядку №560 комісія вивчає отримані заяву та підтвердні документи, оцінює законність підстав для надання/переоформлення відстрочки, за потреби готує запити до відповідних органів державної влади, інших державних органів для отримання інформації, що підтверджує право заявника на відстрочку, або використовує інформацію з публічних електронних реєстрів. Орган державної влади, інший державний орган здійснює розгляд відповідного запиту протягом п`яти робочих днів з дати його отримання.
Підтвердження достовірності та/або перевірка відомостей, зазначених у заяві, здійснюються шляхом електронної інформаційної взаємодії Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів з іншими державними реєстрами або базами (банками) даних.
Комісія зобов`язана розглянути отримані заяву та документи, що підтверджують право на відстрочку, протягом семи робочих днів з дня реєстрації заяви відповідним територіальним центром комплектування та соціальної підтримки або його відділом, але не пізніше ніж протягом дня, наступного за днем отримання інформації на запити до органів державної влади, інших державних органів.
На підставі розгляду отриманих документів комісія ухвалює рішення про надання/ переоформлення відстрочки або відмову у її наданні/переоформлені. Рішення комісії оформляється протоколом. У разі позитивного рішення у протоколі окремо зазначається строк, на який надано відстрочку, та строк дії відповідних законних підстав (настання обставин, за яких особа втрачає законні підстави на відстрочку). У разі відмови у наданні/переоформленні відстрочки у протоколі зазначаються причини такої відмови.
Додатком №5 до Порядку №560 затверджено Перелік документів, що подаються військовозобов`язаним для отримання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації відповідно до підстав, зазначених у статті 23 Закону України “Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію” (далі – Перелік).
Згідно з п. 9 Порядку подання через центри надання адміністративних послуг із використанням засобів Єдиного державного вебпорталу електронних послуг заяв про надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період (далі – Порядок подання) за відсутності підстави для припинення подальшого формування заяви, передбаченої пунктом 8 цього Порядку, заява в електронній формі формується адміністратором центру на підставі відомостей та документів, наданих суб`єктом звернення, засобами Порталу Дія автоматично у формі, придатній для сприйняття її змісту, роздруковується та надається суб`єкту звернення для перевірки та підписання, після чого на неї накладається кваліфікований електронний підпис або удосконалений електронний підпис, що базується на кваліфікованому сертифікаті електронного підпису, адміністратора центру.
Сформована та підписана адміністратором центру заява блокується для редагування з накладенням на неї кваліфікованої електронної печатки технічного адміністратора Порталу Дія.
Відповідальність за достовірність відомостей, що містяться в заяві та доданих до неї документах, несуть суб`єкти звернень.
Відповідно до п. 13, 14 Порядку подання за відсутності підстави для припинення подальшого руху заяви, передбаченої пунктом 12 цього Порядку, заява та додані до неї документи автоматично засобами Порталу Дія з використанням системи електронної взаємодії державних електронних інформаційних ресурсів “Трембіта” надсилаються до захищеної системи електронного документообігу Міноборони для наступної передачі суб`єкту надання послуги.
У випадку, передбаченому цим пунктом, засобами Порталу Дія формується інформаційне повідомлення про успішне надсилання заяви суб`єкту надання послуги. Таке інформаційне повідомлення відображається в особистому кабінеті адміністратора центру, використовується для інформування суб`єкта звернення та не підлягає завантаженню, друку та/або видачі. При цьому адміністратором центру надається суб`єкту звернення опис вхідного пакета документів.
Суб`єкт надання послуги опрацьовує заяву, після чого надсилає засобами Реєстру в порядку електронної інформаційної взаємодії до центру, через який була подана заява, повідомлення про результат такого опрацювання (позитивне рішення про надання/переоформлення відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період або рішення про відмову у її наданні/переоформленні). Інформування суб`єкта звернення здійснюється у порядку та строки, передбачені пунктом 60 Порядку призову.
У разі позитивного рішення:
(оновлений) військово-обліковий документ автоматично формується відповідно до Порядку оформлення (створення) та видачі військово-облікового документа для призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16 травня 2024 р. № 559 (Офіційний вісник України, 2024 р., № 49, ст. 2978), та надсилається до особистого кабінету адміністратора центру на Порталі Дія у порядку електронної інформаційної взаємодії між Реєстром та Порталом Дія;
адміністратор центру не пізніше ніж протягом наступного робочого дня з дня надходження повідомлення про позитивний результат надання послуги та (оновленого) військово-облікового документа повідомляє про це суб`єкту звернення, роздруковує такий документ без використання спеціальних бланків та/або додаткового засвідчення підписом чи скріплення гербовою печаткою та видає його суб`єкту звернення.
У разі прийняття рішення про відмову у наданні відстрочки адміністратор центру роздруковує відповідне повідомлення про відмову у наданні відстрочки без використання спеціальних бланків та/або додаткового засвідчення підписом чи скріплення гербовою печаткою та видає його суб`єкту звернення (на вимогу).
Повідомлення про відмову за формою згідно з додатком 7 до Порядку призову з накладеною кваліфікованою електронною печаткою суб`єкта надання послуги також окремо підлягає надсиланню суб`єктом надання послуги технічним засобом електронної комунікації (електронною поштою) безпосередньо на адресу електронної пошти суб`єкта звернення, зазначену в заяві.
Застосовуючи вищевикладені положення до обставин цієї справи суд зазначає наступне.
В даній справі спір фактично виник на тій підставі, що заява позивача про надання відстрочки вістила невірне зазначення нормативної підстави для надання відстрочки. 
Позивач вірно вказував, що заяву про надання відстрочки формує адміністратор центру надання адміністративних послуг (п. 9 Порядку надання), однак важливо зауважити, що цим же пунктом передбачено і правило про те, що відповідна заява після її формування вона «роздруковується та надається суб`єкту звернення для перевірки та підписання».
Разом з цим, суд констатує, що в даній справі не мають визначального значення обставини застосування цього правила в юридичній ситуації позивача. Так, суд вважає за необхідне звернути увагу на те, що ані п. 8 ст. 23 Закону №3543-XII, ані п. 14 Порядку надання не обмежують суб`єкта надання послуги нормативним посиланням на категорію відстрочки, яке міститься у заяві про надання відстрочки.
Тобто, національним законодавством не створено правила, за якого відповідач-2, маючи в своєму розпорядженні достатні докази для надання особі відстрочки за певним пунктом уповноважений відмовити у її наданні лише на підставі того, що в заяві про надання відстрочки вказано неналежне «нормативне посилання на категорію відстрочки». Натомість, прямо всупереч цього сформульовані п. 8 ст. 23 Закону №3543-XII, ані п. 14 Порядку надання, які використовують категорії «перевірка підстав щодо надання військовозобов`язаним відстрочки» та «Суб`єкт надання послуги опрацьовує заяву» - формулювання «виключно в межах тієї підстави для надання відстрочки, яка вказана в такій заяві» ці норми права не містять. 
Показово, що у п. 58 Порядку №560 серед обов`язкових реквізитів заяви про надання відстрочки взагалі не згадано нормативну підставу для її надання. В свою чергу форма додатку №4 є нерелевантною для обставин даної справи, оскільки заява подавалася не за даною формою, а через центр надання адміністративних послуг. 
Відповідно, необхідно виходити з того, що згідно з ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:
з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано (п. 2);
обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії) (п. 3);
добросовісно (п. 5);
розсудливо (п. 6);
пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія) (п. 8). 
Зазначені критерії хоч і адресовані суду, одночасно є й вимогами для суб`єкта владних повноважень, який приймає відповідне рішення та вчиняє дії.
Аналогічний правовий висновок міститься у постанові Великої Палати Верховного Суду від 09.11.2023 року у справі № 9901/459/21.
Обраний відповідачем-2 варіант правозастосування є явно непропорційним та нерозсудливим, а також втілює в собі використання повноважень не з метою, з якою це повноваження надано. 
Саме через це в наявності юридична ситуація, коли відповідач у відзиві буквально зазначає: «у Позивача є підстави для оформлення документів на відстрочку за пунктом пунктом 4 частини 3 статті 23 Закону України “Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію”. Тобто, не існує будь-яких розумних сумнівів в тому, що зміст заяви позивача є очевидним для сприйняття, особливо зважаючи на те, що фактично визначальний документ для надання відстрочки (сповіщення сім`ї про загибель особи) складав сам відповідач-1. 
Також відповідачі жодним чином не вказували на те, що обсяг наданих документів був недостатнім для надання відстрочки саме за належним пунктом ст. 23 Закону №3543-XII. Навпаки, зі змісту сповіщення про загибель неможливо не дійти висновку про те, за яких обставин загинув син позивача, в той час як саме обставини загибелі члена сім`ї розрізняють п. 3 та п. 4 ч. 3 ст. 23 Закону №3543-XII (по суті: в період АТО та в період після 24 лютого 2022 року). 
Як наслідок, в наявності юридична ситуація, коли документи позивача були однозначними для сприйняття, що визнав сам відповідач-1, однак через формальний недолік оформлення заяви вона не була задоволена. 
При цьому хоча позивач і перевіряє подану заяву, відповідну помилку здійснив не позивач. 
Європейський суд з прав людини також підкреслює особливу важливість принципу «належного урядування». Цей принцип передбачає, що у разі, коли йдеться про питання загального інтересу, зокрема, якщо справа впливає на такі основоположні права людини, як майнові права, державні органи повинні діяти вчасно та в належний і якомога послідовніший спосіб. Зокрема, на державні органи покладено обов`язок запровадити внутрішні процедури, які посилять прозорість і ясність їхніх дій, мінімізують ризик помилок і сприятимуть юридичній визначеності у цивільних правовідносинах, які зачіпають майнові інтереси.
Принцип «належного урядування», як правило, не повинен перешкоджати державним органам виправляти випадкові помилки, навіть ті, причиною яких є їхня власна недбалість. Будь-яка інша позиція була б рівнозначною, inter alia, санкціонуванню неналежного розподілу обмежених державних ресурсів, що саме по собі суперечило б загальним інтересам. З іншого боку, потреба виправити минулу «помилку» не повинна непропорційним чином втручатися в нове право, набуте особою, яка покладалася на легітимність добросовісних дій державного органу. Іншими словами, державні органи, які не впроваджують або не дотримуються своїх власних процедур, не повинні мати можливість отримувати вигоду від своїх протиправних дій або уникати виконання своїх. Ризик будь-якої помилки державного органу повинен покладатися на саму державу, а помилки не можуть виправлятися за рахунок осіб, яких вони стосуються.
Рішення відповідача не відповідає принципу «належного урядування», який, як правило, не повинен перешкоджати державним органам виправляти випадкові помилки, навіть ті, причиною яких є їхня власна недбалість (див. зазначене вище рішення у справі «Москаль проти Польщі» (Moskal v. Poland), пункт 73).
В своїй сукупності обставини саме даної справи вказують на те, що розумних підстав для нерозгляду заяви позивача згідно п. 4 ч. 3 ст. 23 Закону №3543-XII не існувало, в т.ч. про них не повідомили відповідачі. 
Додатково слід звернути увагу на те, що використане в заяві про надання відстрочки словосполучення «нормативне посилання на категорію відстрочки» в Порядку №560 та Порядку надання взагалі не згадується, а у п. 58 Порядку №560 серед переліку обов`язкових реквізитів заяви про надання відстрочки не передбачено нормативну підставу для її надання. 
Підсумовуючи суд констатує, що відповідач-2 при повторному розгляді заяви позивача про надання відстрочки має правові підстави для її розгляду та вирішення саме за п. 4 ч. 3 ст. 23 Закону №3543-XII.
Разом з цим, права позивача в даній справі порушені виключно рішенням відповідача-2, правовідносини з відповідачем-1 стосувалися лише отримання такого рішення, в зв`язку з чим у задоволенні позовних вимог до відповідача-1 належить відмовити. З цих же підстав суд відмовляє у задоволенні спонукальної позовної вимоги до відповідача-1 та з метою ефективного захисту прав позивача здійснює вихід за межі позовних вимог та накладає таке зобов`язання на відповідача-2. 
Окрім цього, щодо зобов`язання прийняти рішення про надання позивачу відстрочки суд зазначає наступне. 
Якщо для вирішення питання орган влади повинен здійснити оцінку документів, перевірити їх відповідність, витребувати додаткові відомості, усунути розбіжності або використати інші інструменти, що належать до його компетенції, суд не вправі підміняти собою адміністративний орган, а має лише зобов`язати його розглянути заяву та ухвалити рішення з урахуванням правової оцінки, наданої судом.
Аналогічний правовий висновок міститься у постанові Касаційного адміністративного суду у складі Верховного суду від 08.12.2025 року у справі №420/13975/24.
Відповідач-2 наразі не розглядав заяву позивача за п. 4 ч. 3 ст. 23 Закону №3543-XII, в зв`язку з чим відсутні правові підстави для вирішення цього питання судом замість відповідача-2. Отже, в цій частині позовні вимоги є передчасними та задоволенню не підлягають. 
За вказаних обставин, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. Суд зазначає, що задовольняє частково позовні вимоги за змістом, однак приводить їх у відповідність до вимог законодавства та у спосіб, що забезпечить ефективний захист прав позивача.
Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат відповідно до вимог статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, суд зазначає, що відповідно до ст. 5 Закону України «Про судовий збір» позивач звільнений від сплати судового збору. Оскільки позивач звільнений від сплати судового збору, а інших судових витрат не встановлено, питання про їх розподіл не вирішується.
Керуючись ст. ст. 139, 241-246, 250, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
УХВАЛИВ:
Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) до відповідача-1: ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ: НОМЕР_2 ), до відповідача-2: Комісії з розгляду питань надання військовозобов`язаним відстрочки від призову на військову службу при ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_2 ) про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії – задовольнити частково.
Визнати протиправною відмову Комісії для розгляду питань надання військовозобов`язаним відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період при ІНФОРМАЦІЯ_1 у наданні ОСОБА_1 відстрочки, оформлену протоколом від 17.04.2026 року №159.
Зобов`язати Комісію для розгляду питань надання військовозобов`язаним відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період при ІНФОРМАЦІЯ_1 повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про надання відстрочки від 13.04.2026 року №20260413-616426 з урахуванням правової оцінки, наданої судом у цьому рішенні, та прийняти рішення згідно з вимогами законодавства.
В задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовити.
Розподіл судових витрат не здійснювався.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог ст. 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в порядку та строки, передбачені ст. ст. 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Н.В. Боженко