П О С Т А Н О В А 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа № 560/344/26 
Головуючий суддя 1-ої інстанції - Шевчук О.П. 
Суддя-доповідач - Томчук А.В. 
09 липня 2026 року 
м. Вінниця
Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді: Томчука А.В. 
суддів: Драчук Т. О.  Савицької Н.В. , 
за участю:
секретаря судового засідання: Товстун Н.M.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Хмельницькій області на рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 18 березня 2026 року у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Арден Палац" до Головного управління ДПС у Хмельницькій області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, 
В С Т А Н О В И В :
Товариство з обмеженою відповідальністю "Арден Палац" (далі - ТОВ "Арден Палац", позивач) звернулося до Хмельницького окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління ДПС у Хмельницькій області (далі - ГУ ДПС у Хмельницькій області, відповідач) про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень: форми "ПН" № 21158/22-01-07-08 від 08.09.2025, форми "Н" № 0296510403 від 23.12.2025.
Рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 18.03.2026 адміністративний позов задоволено. Визнано протиправними та скасовано податкові повідомлення-рішення ГУ ДПС у Хмельницькій області: форми "ПН" № 21158/22-01-07-08 від 08.09.2025, форми "Н" №0296510403 від 23.12.2025. Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань ГУ ДПС у Хмельницькій області на користь ТОВ "Арден Палац" судовий збір у розмірі 33280 грн. Суд першої інстанції дійшов висновку, що позивач самостійно виправив допущені помилки у податкових накладних шляхом складання розрахунків коригування, зареєстрованих в ЄРПН, у спосіб, визначений п. 192.1 ст. 192 Податкового кодексу України, а спосіб виправлення помилок, зазначений в акті перевірки від 19.08.2025, не передбачений нормами ПК України. Крім того, суд зазначив про відсутність правових підстав для застосування штрафу за п. 120-1.2 ст. 120-1 ПК України з огляду на запровадження спеціальних строків реєстрації податкових накладних на період воєнного стану.
Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції, ГУ ДПС у Хмельницькій області подало апеляційну скаргу, у якій просить скасувати рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 18.03.2026 в повному обсязі та ухвалити нове рішення, яким в задоволенні адміністративного позову ТОВ "Арден Палац" відмовити в повному обсязі. Апелянт вважає, що рішення суду першої інстанції ухвалено з неправильним застосуванням норм матеріального права, порушенням норм процесуального права, неповним з`ясуванням обставин справи та невідповідністю висновків суду обставинам справи. Зокрема, апелянт зазначає, що позивачем було допущено помилки при складанні податкових накладних № 4904 від 31.10.2024, № 5113 від 30.11.2024 та № 5393 від 31.12.2024, які не були виправлені у належний спосіб, оскільки позивач мав обнулити неправильні податкові накладні (розрахунок коригування з кодом 103) та скласти нові правильні податкові накладні. Також апелянт стверджує, що нарахування штрафних санкцій за п. 120-1.2 ст. 120-1 ПК України є правомірним, оскільки Закон № 2876-IX не скасовує і не призупиняє дію ст. 201 та п. 120-1.2 ст. 120-1 ПК України. Щодо ППР від 23.12.2025 апелянт зазначає, що судом першої інстанції не надано належної оцінки доводам відповідача.
ТОВ "Арден Палац" подало відзив на апеляційну скаргу, в якому заперечило щодо доводів і мотивів такої скарги та просило залишити оскаржуване судове рішення без змін. Позивач зазначає, що допущені ним помилки у податкових накладних було виправлено у спосіб, передбачений ст. 192 ПК України, - шляхом складання та реєстрації в ЄРПН розрахунків коригування № 250, № 251, № 252 від 16.01.2025, внаслідок чого обсяг (вартість) послуг з оренди було приведено у відповідність до первинних документів. Позивач наголошує, що відповідач не зазначив норми права, які було порушено позивачем при складанні розрахунків коригування, а також посилається на принцип презумпції правомірності рішень платника податку (пп. 4.1.4 п. 4.1 ст. 4 ПК України) та на необхідність застосування норми вищої юридичної сили (ПК України) у разі суперечності з підзаконним актом (Порядком №1307). Щодо штрафних санкцій позивач зазначає, що з набранням чинності Законом № 2876-IX строки реєстрації податкових накладних, передбачені ст. 201 ПК України, не можуть застосовуватися на період воєнного стану, а відповідальність за п. 120-1.2 ст. 120-1 ПК України прив`язана саме до строків ст. 201 ПК України. Щодо ППР від 23.12.2025 позивач зазначає, що оскільки ППР від 08.09.2025 є протиправним, то і ППР від 23.12.2025, прийняте на його підставі, не може вважатися законним.
Інших заяв від учасників справи до суду не надходило.
З урахуванням приписів статті 311 КАС України, суд вирішив розглядати дану справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.
Колегія суддів, перевіривши доводи апеляційної скарги та виходячи з меж апеляційного перегляду, визначених статтею 308 Кодексу адміністративного судочинства України, виходить з наступного.
Приписами частин першої – третьої статті 308 КАС України визначено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.
Судом першої інстанції та під час апеляційного провадження встановлено, що ТОВ "Арден Палац" (код ЄДРПОУ 38087507) є юридичною особою, основним видом діяльності якої є надання в оренду й експлуатацію власного чи орендованого нерухомого майна (КВЕД 68.20).
Між ТОВ "Арден Палац" (орендодавець) та ТОВ "Арден Комфорт" (орендар) 15.01.2024 укладено договір оренди № 15-АК/01, за умовами якого орендодавець передає, а орендар отримує в строкове платне користування нежитлову будівлю за адресою: Хмельницька обл., Хмельницький р-н, с. Сатанів, вул. Курортна, буд. 40, загальною площею 41794,9 кв.м. Відповідно до п. 3.1 договору орендна плата становить 15 000 000 грн на місяць, в тому числі ПДВ. Передача об`єкта оренди відбулася за актом прийому-передачі від 01.10.2024.
ГУ ДПС у Хмельницькій області проведено документальну планову виїзну перевірку ТОВ "Арден Палац" за період з 01.10.2018 по 31.03.2025, за результатами якої складено акт від 19.08.2025 № 17299/22-01-07-08/38087507, в якому зафіксовано порушення вимог п. 201.1, п. 201.4, п. 201.7, п. 201.10 ст. 201 ПК України - не складено та не зареєстровано в ЄРПН податкові накладні на адресу ТОВ "Арден Комфорт" за операціями з постачання послуг із оренди приміщення та відшкодування витрат за жовтень-грудень 2024 року.
На підставі акта перевірки від 19.08.2025 відповідачем прийнято податкове повідомлення-рішення форми "ПН" від 08.09.2025 № 21158/22-01-07-08, яким до позивача застосовано штрафні санкції в сумі 4 033 082,35 грн (50% від сум ПДВ, зазначених у податкових накладних, що не зареєстровані в ЄРПН). ППР отримано позивачем 17.09.2025, в адміністративному порядку не оскаржувалось. Штраф у розмірі 4 033 082,35 грн сплачено позивачем 01.10.2025.
У листопаді 2025 року відповідачем проведено камеральну перевірку позивача щодо дотримання порядку реєстрації податкових накладних в ЄРПН за жовтень-грудень 2024 року, за результатами якої складено акт від 19.11.2025 № 22604/22-01-04-03/38087507. На підставі цього акта прийнято податкове повідомлення-рішення форми "Н" від 23.12.2025 №0296510403, яким до позивача застосовано штраф за п. 120-1.2 ст. 120-1 ПК України в розмірі 4 033 082,37 грн у зв`язку з тим, що податкові накладні № 1000 від 07.10.2025, № 58 від 09.10.2025 та № 67 від 10.10.2025, складені на виконання ППР від 08.09.2025, зареєстровано із порушенням десятиденного строку.
Встановлено, що позивач у жовтні-грудні 2024 року склав та зареєстрував в ЄРПН податкові накладні на адресу ТОВ "Арден Комфорт" за договором оренди № 15-АК/01 від 15.01.2024, проте допустив помилки у їх заповненні: у податковій накладній №4904 від 31.10.2024 - арифметичну помилку в сумі орендної плати; у податкових накладних № 5113 від 30.11.2024 та №5393 від 31.12.2024 - не зазначено окрему позицію з номенклатурою орендної плати. Позивач самостійно виявив ці помилки та виправив їх шляхом складання розрахунків коригування: № 250 від 16.01.2025 до ПН № 4904 (зареєстровано в ЄРПН 13.02.2025), № 251 від 16.01.2025 до ПН № 5113 (зареєстровано 14.02.2025), № 252 від 16.01.2025 до ПН № 5393 (зареєстровано 14.02.2025). Внаслідок цих коригувань обсяг (вартість) послуг з оренди та відшкодувань було приведено у відповідність до первинних документів (актів наданих послуг).
Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, регулює Податковий кодекс України від 02 грудня 2010 року № 2755-VI (далі - ПК України).
Відповідно до пункту 192.1 статті 192 ПК України, якщо після постачання товарів/послуг здійснюється будь-яка зміна суми компенсації їх вартості, включаючи наступний за постачанням перегляд цін, перерахунок у випадках повернення товарів/послуг особі, яка їх надала, або при поверненні постачальником суми попередньої оплати товарів/послуг, суми податкових зобов`язань та податкового кредиту постачальника та отримувача підлягають відповідному коригуванню на підставі розрахунку коригування до податкової накладної, складеному в порядку, встановленому для податкових накладних, та зареєстрованому в Єдиному реєстрі податкових накладних.
Згідно з останнім абзацом пункту 192.1 статті 192 ПК України «розрахунок коригування до податкової накладної складається також у випадку виправлення помилок, допущених при складанні податкової накладної, у тому числі не пов`язаних із зміною суми компенсації вартості товарів/послуг».
Водночас, відповідно до пункту 21 Порядку заповнення податкової накладної, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 31.12.2015 №1307 (далі - Порядок № 1307), у разі здійснення коригування сум податкових зобов`язань, а також у випадку виправлення помилок, допущених при складанні податкової накладної, не пов`язаних із зміною суми компенсації вартості товарів/послуг, відповідно до статті 192 розділу V ПК України постачальник (продавець) товарів/послуг складає розрахунок коригування кількісних і вартісних показників до податкової накладної.
Аналіз наведених норм свідчить, що пункт 192.1 статті 192 ПК України передбачає можливість складання розрахунку коригування для виправлення будь-яких помилок, допущених при складанні податкової накладної, у тому числі не пов`язаних із зміною суми компенсації вартості товарів/послуг. Натомість пункт 21 Порядку № 1307 обмежує таку можливість лише помилками, не пов`язаними із зміною суми компенсації вартості товарів/послуг.
Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що зазначені норми суперечать між собою та припускають неоднозначне (множинне) трактування прав та обов`язків платника податків.
Відповідно до підпункту 4.1.4 пункту 4.1 статті 4 ПК України одним із принципів, на яких ґрунтується податкове законодавство України, є презумпція правомірності рішень платника податку, яка полягає у тому, що в разі, якщо норма закону чи іншого нормативно-правового акта, виданого на підставі закону, або якщо норми різних законів чи різних нормативно-правових актів припускають неоднозначне (множинне) трактування прав та обов`язків платників податків або контролюючих органів, внаслідок чого є можливість прийняти рішення на користь як платника податків, так і контролюючого органу, рішення повинно прийматися саме на користь платника податків.
Аналогічне правило закріплено у пункті 56.21 статті 56 ПК України.
Крім того, відповідно до частини 1 статті 7 КАС України суд вирішує справи відповідно до Конституції та законів України. За приписами частини 3 цієї ж статті у разі невідповідності правового акта Конституції України, закону України суд застосовує правовий акт, який має вищу юридичну силу.
Оскільки пункт 192.1 статті 192 ПК України (закон) має вищу юридичну силу порівняно з пунктом 21 Порядку №1307 (підзаконний акт), суд першої інстанції обґрунтовано застосував до спірних правовідносин саме норму ПК України.
Матеріалами справи підтверджено, що позивач самостійно виявив помилки, допущені при складанні податкових накладних № 4904 від 31.10.2024, № 5113 від 30.11.2024 та № 5393 від 31.12.2024, та виправив їх шляхом складання розрахунків коригування №250, №251, №252 від 16.01.2025, які зареєстровано в ЄРПН у лютому 2025 року, тобто в межах граничного строку 1095 календарних днів, встановленого абзацом другим пункту 192.1 статті 192 ПК України. Внаслідок цих коригувань обсяг (вартість) послуг з оренди та відшкодувань було приведено у відповідність до первинних документів, що підтверджується і самим відповідачем в акті перевірки від 19.08.2025.
Спосіб виправлення помилок, на якому наполягає відповідач (обнулення податкових накладних з кодом коригування 103 та складання нових податкових накладних), не передбачений нормами ПК України. Акт перевірки від 19.08.2025 не містить посилання на конкретну норму ПК України, відповідно до якої підлягав застосуванню саме такий порядок виправлення помилок. Довідник умовних кодів причин коригування, на який посилається відповідач, визначає код 103 як «повернення товару або авансових платежів», що не відповідає характеру допущених позивачем помилок, оскільки операцій з повернення товарів (послуг) або авансових платежів не відбувалося.
Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що самостійно виправлені помилки, допущені позивачем при складанні податкових накладних, шляхом складання розрахунків коригування до таких податкових накладних, які зареєстровано в ЄРПН, відбулося у спосіб, визначений податковим законом - відповідно до вимог п. 192.1 ст. 192 ПК України, а тому підстави для застосування до позивача штрафу на підставі ППР від 08.09.2025 відсутні.
Також, колегія суддів звертає увагу сторін на ту обставину, що внаслідок дій позивача Державний бюджет не зазнав жодних негативних наслідків.
Щодо доводів апелянта про правомірність застосування штрафних санкцій за п. 120-1.2 ст. 120-1 ПК України за порушення строків реєстрації податкових накладних, передбачених ст. 201 ПК України, колегія суддів зазначає наступне.
Пунктом 120-1.2 статті 120-1 ПК України встановлено відповідальність за відсутність реєстрації протягом граничного строку, передбаченого статтею 201 цього Кодексу, податкової накладної та/або розрахунку коригування до такої податкової накладної в ЄРПН.
Законом України від 12 січня 2023 року №2876-IX «Про внесення змін до розділу ХХ «Прикінцеві положення» Податкового кодексу України щодо відновлення обмеження перебування грального бізнесу на спрощеній системі оподаткування» (далі - Закон №2876-IX), який набрав чинності 08.02.2023, підрозділ 2 розділу ХХ «Перехідні положення» ПК України доповнено пунктами 89 та 90.
Відповідно до пункту 89 підрозділу 2 розділу ХХ ПК України тимчасово, протягом дії воєнного стану в Україні та шести місяців після місяця, в якому воєнний стан буде припинено або скасовано, реєстрація податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у ЄРПН здійснюється з урахуванням нових (подовжених) граничних строків, визначених цим пунктом.
Пунктом 90 підрозділу 2 розділу ХХ ПК України встановлено відповідальність (зменшені штрафи) саме за порушення граничних строків реєстрації, визначених пунктом 89 цього підрозділу.
Таким чином, з набранням чинності Законом № 2876-IX та протягом визначеного цим законом часу його дії, законодавцем запроваджено спеціальні строки реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування, а також спеціальну (зменшену) відповідальність за їх порушення. Норми пункту 89 підрозділу 2 розділу ХХ ПК України є спеціальними по відношенню до норм статті 201 ПК України, а норми пункту 90 - спеціальними по відношенню до п. 120-1.2 ст. 120-1 ПК України.
Оскільки диспозиція п. 120-1.2 ст. 120-1 ПК України чітко визначає склад правопорушення як «відсутність реєстрації протягом граничного строку, передбаченого статтею 201 цього Кодексу», а на період воєнного стану граничні строки реєстрації визначаються не статтею 201, а пунктом 89 підрозділу 2 розділу ХХ ПК України, правові підстави для застосування до позивача відповідальності, передбаченої п. 120-1.2 ст. 120-1 ПК України, відсутні.
Зазначений висновок узгоджується з принципом презумпції правомірності рішень платника податку (пп. 4.1.4 п. 4.1 ст. 4, п. 56.21 ст. 56 ПК України), оскільки норми одного закону - ПК України - припускають неоднозначне трактування прав та обов`язків платника податків, внаслідок чого рішення має прийматися на користь платника.
Отже, податкове повідомлення-рішення форми "ПН" від 08.09.2025 № 21158/22-01-07-08 прийнято відповідачем всупереч вимогам ПК України та підлягає скасуванню.
Щодо податкового повідомлення-рішення форми "Н" від 23.12.2025 № 0296510403 колегія суддів зазначає наступне.
Підставою для прийняття ППР від 23.12.2025 стало порушення позивачем строків реєстрації податкових накладних № 1000 від 07.10.2025, № 58 від 09.10.2025 та № 67 від 10.10.2025, складених на виконання ППР від 08.09.2025. Оскільки ППР від 08.09.2025 є протиправним та підлягає скасуванню з підстав, наведених вище, обов`язок позивача щодо складання та реєстрації зазначених податкових накладних, який випливав із ППР від 08.09.2025, також є безпідставним. Відповідно, ППР від 23.12.2025, прийняте на підставі протиправного ППР від 08.09.2025, не може вважатися правомірним та також підлягає скасуванню.
Доводи апелянта про те, що суд першої інстанції не надав належної оцінки аргументам відповідача щодо правомірності ППР від 23.12.2025, не спростовують правильності висновків суду першої інстанції, оскільки похідний характер ППР від 23.12.2025 від ППР від 08.09.2025 є очевидним з матеріалів справи та підтверджується самим відповідачем в акті перевірки від 19.11.2025.
Апеляційний суд враховує усталену практику Європейського суду з прав людини, який неодноразово відзначав, що рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторін (див. п.п. 29–30 рішення ЄСПЛ у справі «Руїз Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain), заява № 18390/91, від 09.12.1994). При цьому, право на обґрунтоване рішення дозволяє вищим судам просто підтверджувати мотиви, надані нижчими судами, не повторюючи їх (див. пункт 30 рішення ЄСПЛ у справі «Гірвісаарі проти Фінляндії» (Hirvisaari v. Finland), заява № 49684/99, від 27.09.2001).
Оскільки доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції ухвалив оскаржуване рішення відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права, а тому підстави для його скасування або зміни відсутні.
Відповідно до приписів пункту 1 частини 1 статей 315, 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Таким чином, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.
Щодо розподілу судових витрат, то такий у відповідності до положень статті 139 КАС України не здійснюється. 
Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд 
П О С Т А Н О В И В :
Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Хмельницькій області залишити без задоволення, а рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 18 березня 2026 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її ухвалення та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.ст. 328, 329 КАС України.

Головуючий	 		Томчук А.В.	
 	 	 	 	
Судді	 	  	Драчук Т. О.    Савицька Н.В.