СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
06 серпня 2026 року Справа № 480/7685/25
Сумський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді - Кунець О.М., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження в приміщенні суду в м. Суми адміністративну справу №480/7685/25 за позовом ОСОБА_1 до 4 Державного пожежно-рятувального загону Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Сумській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії,-
В С Т А Н О В И В:
Позивач, ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ), звернувся до Сумського окружного адміністративного суду з позовною заявою до 4 Державного пожежно-рятувального загону Головного управління Державної служби України з надзвийчайних ситуацій у Сумській області (вул. Успенсько-Троїцька, 92,м. Конотоп,Сумська область,41600), в якій просить:
- визнати протиправною бездіяльність 4 державного пожежно-рятувального загону Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Сумській області відносно ОСОБА_1 стосовно несвоєчасного остаточного розрахунку при звільненні, а саме ненарахування та невиплати його середнього грошового забезпечення за весь час затримки остаточного розрахунку, з урахуванням перерахованої індексації (нарахування та виплата індексації грошового забезпечення у повному обсязі), за період з 14 червня 2017 року по 18 липня 2022 року у повному обсязі та у період з 19 липня 2022 року по 17 вересня 2025 року - не більш як за шість місяців, відповідно до Порядку обчислення середньої заробітної плати, що затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 8 лютого 1995 року № 100;
- зобов`язати 4 державний пожежно-рятувальний загін Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Сумській області виплатити ОСОБА_1 його середнє грошове забезпечення, з урахуванням перерахованої індексації грошового забезпечення, за весь час затримки остаточного розрахунку, з урахуванням перерахованої індексації (нарахування та виплата індексації грошового забезпечення у повному обсязі), за період з 14 червня 2017 року по 18 липня 2022 року у повному обсязі та у період з 19 липня 2022 року по 17 вересня 2025 року - не більш як за шість місяців, відповідно до Порядку обчислення середньої заробітної плати, що затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 8 лютого 1995 року № 100;
- визнати протиправною бездіяльність 4 державного пожежно-рятувального загону Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Сумській області відносно ОСОБА_1 стосовно ненарахування та невиплати ОСОБА_1 компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати на суму невиплаченої індексації грошового забезпечення за період з 01 січня 2016 року по 17 вересня 2025 року - день фактичної виплати індексації грошового забезпечення включно за весь час затримки виплати;
- зобов`язати 4 державний пожежно-рятувальний загін Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Сумській області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати на суму невиплаченої індексації грошового забезпечення за період з 01 січня 2016 року по 17 вересня 2025 року - день фактичної виплати індексації грошового забезпечення включно за весь час затримки виплати.
Позовні вимоги мотивовані тим, що позивач проходив службу у 16 державній пожежно-рятувальній частині Управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Сумській області, правонаступником якої є відповідач.
Наказом Управління ДСНС України у Сумській області від 14.06.2017 №186 позивача звільнено зі служби цивільного захисту та визначено виключити його з кадрів ДСНС, зі списків особового складу і з усіх видів забезпечення з 27.06.2017.
Під час остаточного розрахунку відповідач не нарахував і не виплатив позивачу індексацію грошового забезпечення за період з 01.01.2016 по 14.06.2017.
Ухвалою Сумського окружного адміністративного суду від 07.10.2025 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.
Ухвала про відкриття провадження – відповідачем отримано 07.10.2025 через систему «Електронний суд».
22.10.2025 від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, у якому 4 ДПРЗ просив відмовити у задоволенні позову.
Відповідач зазначив, що рішення у справі №480/2001/24 виконано, а на день звільнення позивач не заявляв спору щодо індексації. Також відповідач послався на бюджетне фінансування установи, відсутність умислу в несвоєчасній виплаті та необхідність застосування принципу співмірності при визначенні відшкодування за статтею 117 Кодексу законів про працю України.
Щодо компенсації втрати частини доходів відповідач указав, що індексацію грошових доходів було прямо зазначено у статті 2 Закону України №2050-III лише після набрання чинності Законом України №1214-IX у лютому 2021 року, а також послався на відсутність бюджетних асигнувань, доказів реальних збитків позивача та обґрунтованого розрахунку компенсації.
Відповідно до ч. 1, 4 ст. 229 Кодексу адміністративного судочинства України, суд під час судового розгляду адміністративної справи здійснює повне фіксування судового засідання за допомогою відео- та (або) звукозаписувального технічного засобу в порядку, визначеному Положенням про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему. У разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд зазначає наступне.
Рішенням Сумського окружного адміністративного суду від 15.05.2024 у справі №480/2001/24, залишеним без змін постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 19.05.2025, визнано протиправною бездіяльність щодо невиплати позивачу індексації грошового забезпечення та зобов`язано нарахувати і виплатити її за період з 01.01.2016 по 14.06.2017 із застосуванням січня 2008 року як місяця для обчислення індексу споживчих цін, з урахуванням раніше виплачених сум.
На виконання зазначеного судового рішення відповідачем нараховано індексацію грошового забезпечення у розмірі 49 709,20 грн. 17.09.2025 на картковий рахунок позивача одним платежем перераховано 48 434,89 грн, до складу якого увійшли сума індексації після утримання обов`язкових платежів та 1 211,20 грн судового збору.
Водночас середній заробіток за час затримки остаточного розрахунку та компенсацію втрати частини доходів відповідач одночасно з виплатою заборгованості не нарахував і не виплатив.
Судом установлено, що позивача звільнено зі служби цивільного захисту та виключено зі списків особового складу і всіх видів забезпечення з 27.06.2017.
Рішенням Сумського окружного адміністративного суду від 15.05.2024 у справі №480/2001/24, яке набрало законної сили 19.05.2025, підтверджено право позивача на індексацію грошового забезпечення за період з 01.01.2016 по 14.06.2017.
Згідно з наказом Державної служби України з надзвичайних ситуацій від 16.04.2025 №437 припинено 5 державний пожежно-рятувальний загін шляхом реорганізації та приєднання до 4 державного пожежно-рятувального загону. Після передачі активів і зобов`язань судове рішення виконано відповідачем як правонаступником.
Матеріалами справи підтверджено, що 17.09.2025 позивачу виплачено нараховану на виконання судового рішення індексацію грошового забезпечення. Середній заробіток за затримку розрахунку і компенсацію втрати частини доходів не виплачено.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.
Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Служба цивільного захисту є державною службою особливого характеру. Правовідносини щодо проходження такої служби та виплати грошового забезпечення регулюються спеціальним законодавством.
Водночас спеціальне законодавство не встановлює відповідальності органу або установи ДСНС за несвоєчасне проведення повного остаточного розрахунку з особою рядового чи начальницького складу під час звільнення. Тому до спірних правовідносин субсидіарно застосовуються положення статей 116 та 117 Кодексу законів про працю України.
Статтею 116 КЗпП України встановлено, що при звільненні виплата всіх сум, що належать працівникові від підприємства, установи, організації, проводиться у день звільнення. У разі спору про розмір таких сум роботодавець у будь-якому разі зобов`язаний у встановлений строк виплатити неоспорювану суму.
Під належними звільненій особі сумами необхідно розуміти всі виплати, право на які вона мала станом на день звільнення відповідно до законодавства. Індексація грошового забезпечення є державною гарантією та складовою грошового забезпечення, тому її несвоєчасна виплата після звільнення свідчить про непроведення повного остаточного розрахунку.
Та обставина, що право позивача на індексацію було підтверджене судовим рішенням, не звільняє відповідача від відповідальності, передбаченої статтею 117 КЗпП України. Судове рішення не створило нового права позивача, а підтвердило право, яке існувало під час проходження служби та на день виключення зі списків особового складу.
Доводи відповідача про відсутність спору на день звільнення суд відхиляє, оскільки частина друга статті 117 КЗпП України прямо передбачає відповідальність у разі, коли спір про належні звільненій особі суми в подальшому вирішено на її користь.
Посилання на бюджетне фінансування та відсутність умислу також не спростовують обов`язку провести своєчасний розрахунок. Відсутність або недостатність бюджетних асигнувань не може бути підставою для невиконання встановлених законом соціальних гарантій.
Щодо періоду, за який підлягає нарахуванню середній заробіток, суд зазначає таке.
Оскільки позивача виключено зі списків особового складу та всіх видів забезпечення 27.06.2017, першим днем затримки остаточного розрахунку є 28.06.2017, а не 14.06.2017, як зазначено у позовних вимогах.
Фактичний розрахунок у частині індексації проведено 17.09.2025, тому затримка тривала до 16.09.2025 включно. Водночас упродовж цього періоду законодавче регулювання статті 117 КЗпП України було змінено.
До 19.07.2022 стаття 117 КЗпП України передбачала виплату середнього заробітку за весь час затримки до дня фактичного розрахунку без обмеження такого періоду шістьма місяцями.
З 19.07.2022 стаття 117 КЗпП України діє у редакції Закону України №2352-IX, відповідно до якої середній заробіток виплачується за весь час затримки по день фактичного розрахунку, але не більш як за шість місяців.
Велика Палата Верховного Суду у постанові від 12.11.2025 у справі №306/2708/23 дійшла висновку, що до правовідносин, які виникли до 19.07.2022 та продовжилися після цієї дати, попередня редакція статті 117 КЗпП України застосовується до 18.07.2022 включно, а з 19.07.2022 застосовується нова редакція із шестимісячним обмеженням.
Отже, у цій справі період відповідальності складається з двох частин:
- з 28.06.2017 по 18.07.2022 включно - за попередньою редакцією статті 117 КЗпП України без шестимісячного обмеження;
- з 19.07.2022 по 19.01.2023 включно - у межах шести місяців, установлених чинною редакцією статті 117 КЗпП України.
Порядок обчислення середньої заробітної плати визначений постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 №100.
Відповідно до пункту 2 Порядку №100 середня заробітна плата в інших випадках її збереження обчислюється виходячи з виплат за останні два календарні місяці роботи, що передують місяцю, в якому відбулася подія, з якою пов`язана відповідна виплата.
Оскільки позивача виключено зі списків особового складу у червні 2017 року, розрахунковими місяцями для визначення середньоденного грошового забезпечення є квітень і травень 2017 року.
У матеріалах справи відсутня довідка про грошове забезпечення позивача за квітень і травень 2017 року та про його середньоденний розмір. Представник позивача звертався до відповідача з адвокатським запитом про надання такої довідки, однак необхідні відомості надані не були.
Відповідач, який є розпорядником первинних фінансових документів та на якого покладено обов`язок довести правомірність своєї бездіяльності, не подав суду відомостей, необхідних для визначення конкретної суми середнього заробітку.
Велика Палата Верховного Суду у постанові від 08.10.2025 у справі №489/6074/23 зазначила, що відшкодування за статтею 117 КЗпП України має компенсаційний, а не каральний характер. Шестимісячне обмеження встановлює максимальну межу відповідальності, але не виключає застосування принципів розумності, справедливості та пропорційності.
Під час визначення належного відшкодування необхідно врахувати розмір простроченої заборгованості, її співвідношення із загальною сумою виплат, належних особі при звільненні, тривалість затримки, поведінку сторін та співмірність відшкодування з імовірними майновими втратами позивача.
Несвоєчасно виплачена позивачу сума індексації становить 49 709,20 грн. Водночас матеріали справи не містять даних про загальний розмір усіх виплат, належних позивачу при звільненні, що унеможливлює визначення судом конкретного коефіцієнта співмірності та остаточної суми відшкодування.
Неподання відповідачем необхідних фінансових документів не може позбавляти позивача права на передбачене законом відшкодування. За таких обставин належним способом захисту є зобов`язання відповідача провести нарахування та виплату за визначені судом періоди відповідно до Порядку №100 із урахуванням установленої судом методики співмірності: частки несвоєчасно виплаченої індексації у загальному розмірі всіх виплат, належних позивачу при звільненні.
Щодо компенсації втрати частини доходів суд зазначає наступне.
Питання, пов`язані зі здійсненням компенсації громадянам втрати частини доходів у разі порушення встановлених строків їх виплати, врегульовані Законом України від 19.10.2000 №2050-III «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» та Порядком проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2001 №159.
Відповідно до статей 1, 2 Закону №2050-III компенсація проводиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів. Під доходами для цілей цього Закону слід розуміти грошові доходи громадян, які вони одержують на території України і які не мають разового характеру, зокрема заробітну плату, грошове забезпечення та суму індексації грошових доходів.
Згідно зі статтею 3 Закону №2050-III сума компенсації обчислюється шляхом множення суми нарахованого, але не виплаченого доходу за відповідний місяць після утримання податків і обов`язкових платежів на індекс інфляції у період невиплати доходу. Інфляція місяця, за який виплачується дохід, до уваги не береться.
Статтею 4 Закону №2050-III передбачено, що виплата компенсації проводиться у тому ж місяці, в якому здійснюється виплата заборгованості за відповідний місяць.
Індексація грошового забезпечення є складовою регулярного грошового доходу та не має разового характеру. Внесення Законом №1214-IX до статті 2 Закону №2050-III окремої згадки про суму індексації не означає, що до цього індексація не належала до доходів, які підлягають компенсації, оскільки вона вже охоплювалася поняттям заробітної плати та грошового забезпечення.
Право на компенсацію не залежить від того, чи була сума доходу попередньо нарахована самим відповідачем, якщо вона могла бути нарахована і право на неї підтверджене судовим рішенням.
Верховний Суд у постанові від 02.04.2024 у справі №560/8194/20 зазначив, що обов`язок нарахувати та виплатити компенсацію виникає у тому ж місяці, в якому погашено заборгованість, і норми Закону №2050-III та Порядку №159 не покладають на особу обов`язку додатково звертатися із заявою про виплату такої компенсації.
Доводи відповідача про необхідність доведення позивачем реальних збитків суд відхиляє, оскільки компенсація визначається за встановленою законом формулою і спрямована на відновлення купівельної спроможності несвоєчасно виплаченого доходу.
Посилання відповідача на відсутність бюджетних асигнувань не звільняє його від обов`язку виконати вимоги Закону №2050-III та Порядку №159.
У цій справі індексацію грошового забезпечення за період з 01.01.2016 по 14.06.2017 фактично виплачено 17.09.2025. Одночасно з виплатою заборгованості відповідач компенсацію втрати частини доходів не нарахував та не виплатив.
Отже, бездіяльність відповідача у цій частині є протиправною, а належним способом захисту є зобов`язання нарахувати та виплатити компенсацію на суму індексації, що припадала на кожний відповідний місяць періоду з 01.01.2016 по 14.06.2017, за весь час затримки її виплати по 17.09.2025 відповідно до Закону №2050-III та Порядку №159.
Відповідно до частини другої статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок доказування правомірності своєї бездіяльності покладається на відповідача.
Відповідач не довів правомірності ненарахування та невиплати позивачу середнього заробітку за час затримки остаточного розрахунку і компенсації втрати частини доходів.
За наведених обставин позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.
Позивачем під час звернення до суду сплачено судовий збір у розмірі 1 211,20 грн, що підтверджується квитанцією. З огляду на характер часткового задоволення позову та те, що спір виник унаслідок протиправної бездіяльності суб`єкта владних повноважень, зазначена сума підлягає стягненню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача. 
Керуючись ст.ст. 90, 139, 143, 241-246, 250, 255, 295 КАС України, суд, -
В И Р І Ш И В:
Адміністративний позов ОСОБА_1 до 4 Державного пожежно-рятувального загону Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Сумській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії – задовольнити частково.
Визнати протиправною бездіяльність 4 державного пожежно-рятувального загону Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Сумській області щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 середнього заробітку за час затримки остаточного розрахунку при звільненні.
Зобов`язати 4 державний пожежно-рятувальний загін Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Сумській області (41600, Сумська область, м. Конотоп, вул. Успенсько-Троїцька, буд. 92; код ЄДРПОУ 38121592) нарахувати та виплатити ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) середній заробіток за час затримки остаточного розрахунку при звільненні за період з 28.06.2017 по 18.07.2022 включно та за період з 19.07.2022 по 19.01.2023 включно, обчислений відповідно до Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 №100, виходячи з виплат за квітень і травень 2017 року, із застосуванням принципу співмірності шляхом визначення частки несвоєчасно виплаченої індексації грошового забезпечення у сумі 49 709,20 грн у загальному розмірі всіх виплат, належних позивачу при звільненні.
Визнати протиправною бездіяльність 4 державного пожежно-рятувального загону Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Сумській області щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати індексації грошового забезпечення, фактично виплаченої 17.09.2025.
Зобов`язати 4 державний пожежно-рятувальний загін Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Сумській області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 компенсацію втрати частини доходів на суму несвоєчасно виплаченої індексації грошового забезпечення за період її нарахування з 01.01.2016 по 14.06.2017, за весь час затримки виплати по 17.09.2025 відповідно до Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» та Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2001 №159.
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань 4 державного пожежно-рятувального загону Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Сумській області на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 1 211 (одна тисяча двісті одинадцять) грн 20 коп. 
У задоволенні інших позовних вимог - відмовити.
Рішення може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення. 
Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. 
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя   О.М. Кунець