ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м У к р а ї н и

29 липня 2026 року | м. Дніпро | справа № 160/12601/26

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:
судді-доповідача: Шальєвої В.А.,
суддів: Чередниченка В.Є., Іванова С.М., 
розглянувши в порядку письмового провадження у м. Дніпрі апеляційну скаргу комунального підприємства «Самартеплоенерго» Самарівської міської ради на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 15 червня 2026 року (суддя Рянська В.В., повне судове рішення складено 15 червня 2026 року) в справі № 160/12601/26 за позовом комунального підприємства «Самартеплоенерго» Самарівської міської ради до відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України про визнання протиправною та скасування постанови, 

ВСТАНОВИВ:

Комунальне підприємство «Самартеплоенерго» Самарівської міської ради звернулось до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовом до відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України (далі – ВПВР) про визнати протиправною та скасування постанови про відкриття виконавчого провадження № 80901169 від 01 травня 2026 року.
Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 15 червня 2026 року у задоволенні позову відмовлено.
В апеляційній скарзі позивач просить скасувати рішення з підстав неправильного застосування судом першої інстанції норм матеріального права, неповного з`ясування обставин, що мають значення для справи, ухвалити нове рішення про задоволення позову.
Апелянт вважає, що відповідачу не підвідомча постанова про стягнення виконавчого збору, адже відповідачу підвідомчі виконавчі документи з сумою зобов`язання від п`ятдесят мільйонів гривень. Втім, у цьому випадку, відділом замість того, щоб відправити за підвідомчістю постанову № 80810119 від 20.04.2026 про стягнення виконавчого збору в сумі 5 666 587,45 грн, протиправно самостійно відкрито виконавче провадження № 80901169, про що постановлено протиправну постанову про відкриття виконавчого провадження від 01.05.2026, тобто відділом не дотримано вимоги Інструкції № 512/5 щодо порядку виконання виконавчого документу.
У відзиві відповідач просить залишити рішення суду першої інстанції без змін.
Справа судом розглянута без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами на підставі п. 1 ч. 1 ст. 311 КАС України у зв`язку з відсутністю клопотань від усіх учасників справи про розгляд справи за їх участю.
Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд доходить до висновку, що апеляційна скарга не може бути задоволена з наступних підстав.
Судом першої інстанції встановлено, що 20.04.2026 державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Яковенком В.А. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 80810119 з примусового виконання наказу № 904/2092/25, виданого 08.09.2025 Господарським судом Дніпропетровської області про стягнення з Комунального підприємства “САМАРТЕПЛОЕНЕРГО” Самарівської міської ради на користь Товариства з обмеженою відповідальністю “Газопостачальна компанія “Нафтогаз Трейдинг” заборгованості у сумі 57420112,37 грн та витрат зі сплати судового збору в сумі 689041,35 грн. У вказаному виконавчому провадженні 20.04.2026 було винесено постанову про стягнення виконавчого збору з боржника - Комунального підприємства “САМАРТЕПЛОЕНЕРГО” Самарівської міської ради в сумі 5810915,37 грн. У постанові зазначено відомості про стягувача - Відділ примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України. Також 20.04.2026 у виконавчому провадженні № 80810119 винесено постанову про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження, 21.04.2026 - про арешт коштів боржника та про арешт майна боржника.
У зв`язку з надходженням до Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України заяви представника стягувача від 30.04.2026 № 125/9/2/5-14178 про повернення виконавчого документа - наказу № 904/2092/25, виданого 08.09.2025 Господарським судом Дніпропетровської області, державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Яковенком В.А. 01.05.2026 у виконавчому провадженні № 80810119 було винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу на підставі п. 1 ч. 1 ст. 37 Закону України “Про виконавче провадження”. Цією постановою також припинено чинність арешту майна боржника, накладеного відповідно до постанови від 21.04.2026. У постанові зазначено, що залишок нестягнутої суми за виконавчим документом становить 57859420,40 грн, сума стягнутого виконавчого збору – 144327,92 грн.
До відзиву додано копію заяви про примусове виконання рішення від 01.05.2026 № 80800119/6-20.1, адресованої Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, з якою надіслано на виконання постанову про стягнення виконавчого збору ВП № 80810119 в частині стягнення в дохід держави виконавчого збору в сумі 5666587,45 грн.
01.05.2026 державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Яковенком В.А. було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 80901169 з виконання постанови Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України № 80810119 від 20.04.2026 про стягнення з Комунального підприємства “САМАРТЕПЛОЕНЕРГО” Самарівської міської ради виконавчого збору в сумі 5666587,45 грн. У постанові зазначено, що її прийнято за результатами розгляду заяви стягувача про примусове виконання (стягувач – Держава в особі відділу). Також 01.05.2026 у виконавчому провадженні № 80901169 винесено постанови про стягнення мінімальних витрат виконавчого провадження, про арешт коштів боржника та про арешт майна боржника.
Встановивши, що порядок прийняття постанови від 01.05.2026 про відкриття виконавчого провадження, визначений Законом України “Про виконавче провадження”, відповідачем не порушено, суд першої інстанції дійшов висновку про правомірність постанови державного виконавця про відкриття виконавчого провадження № 80901169 від 01.05.2026.
Суд визнає висновок суду першої інстанції обґрунтованим, з огляду на наступне.
Судом встановлено, що постановою ВПВР від 20 квітня 2026 року відкрито виконавче провадження № 80810119 з примусового виконання наказу № 904/2092/25, виданого 08 вересня 2025 року Господарським судом Дніпропетровської області, про стягнення з КП «Самартеплоенерго» на користь ТОВ «Газопостачальна компанія «Нафтогаз Трейдинг» заборгованості у сумі 57 420 112,37 грн та витрат зі сплати судового збору в сумі 689 041,35 грн.
У виконавчому провадженні № 80810119 державним виконавцем 20 квітня 2026 року винесено постанову про стягнення виконавчого збору з боржника КП «Самартеплоенерго» в сумі 5 810 915,37 грн, стягувачем у якій зазначено відділ примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України.
Постановою ВПВР від 01 травня 2026 року у зв`язку з надходженням заяви ТОВ «Газопостачальна компанія «Нафтогаз Трейдинг» від 30 квітня 2026 року № 125/9/2/5-14178 про повернення виконавчого документа - наказу № 904/2092/25, виданого 08 вересня 2025 року Господарським судом Дніпропетровської області, у виконавчому провадженні № 80810119 повернуто виконавчий документ стягувачу на підставі п. 1 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження». 
Постановою державного виконавця ВПВР від 01 травня 2026 року відкрито виконавче провадження № 80901169 з виконання постанови відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України № 80810119 від 20 квітня 2026 року про стягнення з КП «Самартеплоенерго» виконавчого збору в сумі 5 666 587,45 грн. 
Спірним під час апеляційного перегляду справи є виключно питання підвідомчості постанови про стягнення виконавчого збору ВПВР.
Вирішуючи спірні правовідносини, суд виходить з наступного.
Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Спеціальним законом, що визначає умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, є Закон України від 02 червня 2016 року № 1404-VIII «Про виконавче провадження» (далі - Закон № 1404-VIII), відповідно до статті 1 якого виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.
Відповідно до статті 5 Закону №1404-VIII примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких установлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів» від 02 червня 2016 року №1403-VIII.
За змістом частини першої статті 18 Закону № 1404-VIII виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.
Відповідно до частини п`ятої статті 26 Закону №1404-VIII виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов`язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей. У постанові про відкриття виконавчого провадження за рішенням, примусове виконання якого передбачає справляння виконавчого збору, державний виконавець зазначає про стягнення з боржника виконавчого збору в розмірі, встановленому статтею 27 цього Закону.
За положеннями частини першої статті 42 Закону №1404-VIII кошти виконавчого провадження складаються з:
1) виконавчого збору, стягнутого з боржника в порядку, встановленому статтею 27 цього Закону, або основної винагороди приватного виконавця;
2) авансового внеску стягувача;
3) стягнутих з боржника коштів на витрати виконавчого провадження.
Відповідно до пункту 10 частини четвертої статті 4 Закону №1404-VIII виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його пред`явлення, якщо виконавчий документ пред`явлено не за місцем виконання або не за підвідомчістю.
Інструкція з організації примусового виконання рішень затверджена наказом Міністерства юстиції України від 02 квітня 2012 року №512/5, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 02 квітня 2012 року за №489/20802 (далі - Інструкція).
Відповідно до пункту 3 розділу І Інструкції органами державної виконавчої служби є:
Департамент державної виконавчої служби Міністерства юстиції України;
відділ примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України;
управління забезпечення примусового виконання рішень міжрегіональних управлінь Міністерства юстиції України (далі - управління забезпечення примусового виконання рішень);
відділи примусового виконання рішень управлінь забезпечення примусового виконання рішень;
відділи державної виконавчої служби міжрегіональних управлінь Міністерства юстиції України (далі - відділи державної виконавчої служби).
Пунктом 4 розділу І Інструкції установлено, що відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України підвідомчі рішення, які містять відомості, що становлять державну таємницю, а також рішення, за якими:
боржниками є Апарат Верховної Ради України, Офіс Президента України, Кабінет Міністрів України, центральні органи виконавчої влади, Конституційний Суд України, Верховний Суд, вищі спеціалізовані суди, апеляційні суди, Офіс Генерального прокурора, Спеціалізована антикорупційна прокуратура, обласні прокуратури, Національне антикорупційне бюро України, Вища рада правосуддя, Національний банк України, Рахункова палата, Управління справами Верховної Ради Автономної Республіки Крим, Рада міністрів Автономної Республіки Крим, обласні, Київська і Севастопольська міські ради або обласні, Київська і Севастопольська міські державні адміністрації та їх структурні підрозділи, інші органи державної влади та їх посадові особи;
сума зобов`язання становить п`ятдесят та більше мільйонів гривень або еквівалентну суму в іноземній валюті.
Відділу примусового виконання рішень управлінь забезпечення примусового виконання рішень міжрегіональних управлінь Міністерства юстиції України підвідомчі рішення, за якими:
боржниками є територіальні органи центральних органів виконавчої влади та їх структурні підрозділи, місцеві суди, міські, районні або селищні ради чи районні державні адміністрації та їх структурні підрозділи, окружні прокуратури, інші територіальні підрозділи органів державної влади та їх посадові особи;
сума зобов`язання становить від двадцяти п`яти до п`ятдесяти мільйонів гривень або еквівалентну суму в іноземній валюті.
Згідно з пунктом 8 розділу ІІІ Інструкції у разі повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених пунктами 1, 3, 4, 6 частини першої статті 37 Закону, закінчення виконавчого провадження з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 4, 6, 7, 9 (крім випадку, передбаченого частиною дев`ятою статті 27 Закону), 11, 14 і 15 частини першої статті 39 Закону, якщо виконавчий збір не стягнуто, постанова про стягнення виконавчого збору не пізніше наступного робочого дня з дня повернення виконавчого документа (закінчення виконавчого провадження) реєструється в автоматизованій системі виконавчого провадження як виконавчий документ та підлягає виконанню в порядку, передбаченому Законом та цією Інструкцією.
Державний виконавець зобов`язаний відкрити виконавче провадження за постановою про стягнення виконавчого збору не пізніше наступного робочого дня з дня її реєстрації в автоматизованій системі виконавчого провадження.
Про розмір стягнутого виконавчого збору державний виконавець зазначає у виконавчому документі.
Отже, після повернення виконавчого документу стягувачу у державного виконавця виникає обов`язок у разі, якщо виконавчий збір не стягнуто, не пізніше наступного робочого дня зареєструвати постанову про стягнення виконавчого збору як окремий виконавчий документ та здійснювати її примусове виконання у порядку, визначеному законом. 
Аргумент апелянта про те, що постанова про стягнення виконавчого збору є непідвідомчою ВПВР, суд визнає помилковими, адже постанова про стягнення виконавчого збору має похідний характер від основного виконавчого провадження.
Оскільки виконавчий документ, на підставі якого відкрито виконавче провадження №80810119, підлягав виконанню саме відповідачем у силу вимог пункту 4 розділу І Інструкції, постанова про стягнення виконавчого збору, винесена у межах цього виконавчого провадження після реєстрації в автоматизованій системі виконавчого провадження як виконавчого документу мала примусово виконуватися тим самим органом державної виконавчої служби, що й основний виконавчий документ.
Апелянтом не наведено інших доводів в апеляційній скарзі.
Підсумовуючи викладене, суд погоджує висновок суду першої інстанції про відсутність підстав для скасування постанови про відкриття виконавчого провадження № 80901169 від 01 травня 2026 року.
З урахуванням викладеного суд дійшов висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, тому відсутні підстави для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення.
Керуючись ст. ст. 6, 7, 8, 9, 242, 243, 308, 315, 316, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу комунального підприємства «Самартеплоенерго» Самарівської міської ради на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 15 червня 2026 року в справі № 160/12601/26 залишити без задоволення.
Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 15 червня 2026 року в справі № 160/12601/26 за позовом комунального підприємства «Самартеплоенерго» Самарівської міської ради до відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України про визнання протиправною та скасування постанови залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дати ухвалення 29 липня 2026 року та може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Повне судове рішення складено 29 липня 2026 року.

Суддя-доповідач В.А. Шальєва 

суддя В.Є. Чередниченко 

суддя С.М. Іванов