Справа № 337/130/26
Номер провадження 2/337/709/2026

РІШЕННЯ 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
24 серпня 2026 року | м. Запоріжжя

Хортицький районний суд міста Запоріжжя в складі:
головуючого судді Котляра А.М.
за участю секретаря Кожевник С.В.
представника позивача Ярошенко О.О.
представника відповідача Стаценко І.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа: Районна адміністрація Запорізької міської ради по Хортицькому району – як орган опіки та піклування про визначення додаткового строку на прийняття спадщини, 

ВСТАНОВИВ:
Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача.
08.01.2026 року представник позивача ОСОБА_1 – адвокат Ярошенко О.О. звернувся до суду із вищезазначеним позовом, в обґрунтування якого вказує, що баба позивачки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , померла ІНФОРМАЦІЯ_2 . Спадкодавець - ОСОБА_4 , за життя склала заповіт, яким все своє майно заповіла ОСОБА_1 . Через війну позивачка разом з донькою перебувала за кордоном, тому не звернулася до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини. Наприкінці 2025 року вона тимчасово приїхала до Запоріжжя і вирішила оформити спадщину після смерті бабусі, проте після звернення до нотаріуса з`ясувала, що вона пропустила 6-місячний строк на подачу заяви про прийняття спадщини, внаслідок чого вимушена була звернутися до суду. 
Просить суд:
- визначити їй додатковий строк, тривалістю три місяці, починаючи з моменту набрання рішенням суду законної сили, на подання заяви про прийняття спадщини в порядку спадкування після смерті ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 .
19.08.2026 року відповідач ОСОБА_2 подав заяву про визнання позовних вимог у повному обсязі, в заяві просив суд розглядати справу за його відсутності, не заперечував щоб майно його дружини – ОСОБА_4 успадкувала онука ОСОБА_1 .
Представник третьої особи районної адміністрації Запорізької міської ради по Хортицькому району – як органу опіки та піклування в письмових поясненнях до позову просив розглядати справу у його відсутність
У судовому засіданні представник позивача адвокат Ярошенко О.О. підтримав позовні вимоги у повному обсязі з мотивів викладених у позовній заяві. Просив позов задовольнити. Повідомив суд, що позивачка з травня 2022 року перебуває за кордоном у зв`язку із військовою агресією російської федерації проти України.
У судовому засіданні законний представник відповідача ОСОБА_3 – піклувальник ОСОБА_5 , проти задоволення позовних вимог не заперечував. Повідомив суд, що обмежено дієздатна відповідачка ОСОБА_3 перебуває в лікарні, у зв`язку із погіршенням психічного стану. Позовні вимоги вона визнає, про що надала відповідну заяву. Повідомив, що у відповідачки є своє житло і наміру успадковувати квартири вона не має.

Заяви, клопотання, інші процесуальні дії у справі.
12.02.2026 року суддя відкрив загальне позовне провадження та призначив справу до розгляду. 
16.04.2026 року суддя залучив відповідача, законного представника відповідача та третю особу.
10.06.2026 року суд закрив підготовче провадження та призначив справу до розгляду. 

Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини.
Між сторонами по справі склались правовідносини з приводу пропуску позивачем строку на подання заяви про прийняття спадщини. 
Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_3 в м. Запоріжжі померла баба позивачки - ОСОБА_4 .
Факт смерті ОСОБА_4 підтверджується свідоцтвом про смерть серія НОМЕР_1 , виданим Запорізьким відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Запорізькому районі Запорізької області Південного міжрегіонального управління юстиції (м.Одеса). 
Позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , є онукою померлої – ОСОБА_4 та дочкою відповідачки – ОСОБА_3 .
Факт родинних відносин між позивачкою та відповідачкою ОСОБА_3 встановлено рішенням Хортицького районного суду ЄУН 337/2891/24 від 10.04.2025.
Відповідач ОСОБА_2 є чоловіком померлої – ОСОБА_4 , що підтверджується свідоцтвом про шлюб серія НОМЕР_2 , виданим Красногвардійським районним відділом РАЦС. 
Таким чином відповідач - ОСОБА_2 та відповідач ОСОБА_6 є спадкоємцями першої черги після смерті - ОСОБА_4 .
Спадкова справа після смерті ОСОБА_4 не заводилася, що підтверджується витягом зі спадкового реєстру № 83779091 від 02.01.2026.
Померла - ОСОБА_4 , за життя склала заповіт, яким все своє майно заповіла позивачці - ОСОБА_1 . Заповіт був посвідчений приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Гришиною Варварою Іванівною 19.10.2017 та зареєстрований в реєстрі за номером 604.
Після смерті ОСОБА_4 відкрилась спадщина на належне їй майно, до складу якого входить: 1/2 частки однокімнатної квартири АДРЕСА_1 та квартира АДРЕСА_2 .
Позивачка у зв`язку із військовою агресією російської федерації проти Українивиїхала з донькою за кордоном, що підтверджується відповідними посвідками на тимчасове проживання.
В позовній заяві позивачка посилається на те, що наприкінці 2025 року вона тимчасово приїхала до Запоріжжя і вирішила оформити спадщину після смерті бабусі, проте після звернення до нотаріуса з`ясувала, що вона пропустила 6-місячний строк на подачу заяви про прийняття спадщини.
Посилається на те, що причиною пропуску строку на прийняття спадщини є військова агресія російської федерації, активні бойові дії поблизу місця проживання позивача, окупація останнього зареєстрованого місця проживання спадкодавця, неодноразові зміни в законодавстві щодо переривання строку подачі заяви про прийняття спадщини, обмеженість можливості отримувати оперативну інформацію щодо зміни порядку вчинення нотаріальних дій та обчислення строків в умовах воєнного стану. Вважала, що на час дії воєнного стану, перебіг строку для прийняття спадщини зупинився.

Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування.
За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті 1220, 1222, 1270 ЦК України).
За правилами статті 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.
За правилами частини першої статті 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.
Відповідно до статті 1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.
Отже, право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.
Відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.
За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.
Правила частини третьої статті 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними. Поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.
Такий правовий висновок висловлений Верховним Судом України у постанові від 23 серпня 2017 року № 6-1320цс17, а також у постановах Верховного Суду від 17 жовтня 2019 року у справі № 766/14595/16 (провадження № 61-6700св19), від 30 січня 2020 року у справі № 487/2375/18 (провадження № 61-10136св19), від 31 січня 2020 року у справі № 450/1383/18 (провадження № 61-21447св19).
З урахуванням наведеного, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви.
За загальним правилом, вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.
При вирішенні справ про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини слід також враховувати, що додатковий строк визначається у разі, якщо суд визнає причини пропуску строку для прийняття спадщини поважними. У зазначеній категорії справ є обов`язковим обґрунтування в мотивувальній частині судового рішення поважності причин пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини.
Поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які пов`язані, зокрема, з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо.
Крім того, оцінка поважності причин пропуску строку звернення із заявою про прийняття спадщини повинна, у першу чергу, стосуватися періоду від моменту відкриття спадщини й до спливу шестимісячного строку, встановленого законом для її прийняття. Саме протягом цього періоду мають існувати об`єктивні та істотні перешкоди для прийняття спадщини. Інші періоди досліджуються, якщо ці перешкоди почали існувати протягом шестимісячного строку та тривали до моменту звернення до нотаріуса або до суду.
Подібних висновків дійшов Верховний Суд у постановах від 17 жовтня 2019 року у справі № 766/14595/16, від 30 січня 2020 року у справі № 487/2375/18, від 31 січня 2020 року у справі № 450/1383/18, від 21 квітня 2022 року у справі № 296/12109/18, від 17 серпня 2023 року у справі № 626/274/22.
Правозастосовна практика Верховного Суду у подібних правовідносинах є усталеною.

Мотиви суду. 
Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши аргументи сторін по справі, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими, а тому позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Поважність причин пропуску строку на подання заяви про прийняття спадщини обґрунтовується тим, що на момент смерті своєї баби ОСОБА_4 , позивач ОСОБА_1 у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, разом зі своєю неповнолітньою донькою перебувала за кордоном. 
Таким чином, позивач об`єктивно не мала можливості подати заяву про прийняття спадщини після смерті своєї бабусі, у строк, який сплинув 15.05.2024 року. 
На думку суду, подання ОСОБА_1 позову про визначення додаткового строку на прийняття спадщини після смерті її баби є єдиним ефективним способом захисту права позивача на спадщину на національному рівні у розумінні ст. 13 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, який національні суди зобов`язані практично забезпечувати відповідно до ст. 1 цієї Конвенції та ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини".
З огляду на однозначні положення ч. 1 ст. 1220, ч. 3 ст. 1223 ЦК України про виникнення у спадкоємців права на спадщину з моменту смерті спадкодавця, у ОСОБА_1 з урахуванням наведених ними переконливих мотивів у позові, виникло "законне сподівання" в успадкуванні прав на нерухоме майно від її померлої баби через визначення в судовому порядку додаткового строку на прийняття спадщини. 
Таке "законне сподівання" входить до поняття "майно", вільне володіння яким захищається ст. 1 Першого протоколу Конвенції (про ознаки "законного сподівання" зазначено у п. 35 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Суханов та Ільченко проти України" від 26 червня 2014 року, які застосовуються у даній справі).
Звернувшись до приватного нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, позивач з`ясувала, що вона пропустила 6-місячний строк на подачу заяви про прийняття спадщини.
Також суд враховує позицію відповідачів у справі, які проти позову ОСОБА_1 не заперечують. 
Суд вважає, що право позивача оформити спадщину після смерті баби підлягає захисту шляхом визначення їй додаткового строку для її прийняття, оскільки причина пропуску цього строку є поважною та пов`язана із перебуванням ОСОБА_1 за кордоном у зв`язку із воєнним станом.
Керуючись ст. 263-265 ЦПК України, суд, - 

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 – задовольнити. 
Визначити ОСОБА_1 додатковий строк тривалістю у три місяці, починаючи з моменту набрання рішенням суду законної сили, на подання заяви про прийняття спадщини в порядку спадкування після смерті ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 . 
Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Запорізького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне найменування або ім`я сторін та інших учасників справи:
Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , адреса: АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_3 .
Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , адреса: АДРЕСА_4 , РНОКПП НОМЕР_4 .
Відповідач: ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , адреса: АДРЕСА_5 , РНОКПП НОМЕР_5 .
Третя особа: Районна адміністрація Запорізької міської ради по Хортицькому району – як орган опіки та піклування, адреса: 69123, м. Запоріжжя, бульвар Будівельників, буд. 19, ЄДРПОУ: 37573712.

Суддя:           А.М. Котляр