Справа № 562/2809/26
Номер провадження 3-зв/562/4/26
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14.09.2026 року суддя Здолбунівського районного суд Рівненської області Шуляк А.С., розглянувши заяву судді Здолбунівського районного суд Рівненської області Чорного Ігоря Анатолійовича про самовідвід у справі №562/2809/26 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП,
в с т а н о в и в:
У провадженні судді Здолбунівського районного суду Рівненської області Чорного І.А. перебуває справа №562/2809/26 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.
02 вересня 2026 року суддя Чорний І.А. подав заяву про самовідвід, посилаючись на те, що правопорушником у даній справі є ОСОБА_1 , яка працює помічником судді Здолбунівського районного суду Рівненської області, у зв`язку з чим в учасників провадження та стороннього спостерігача можуть виникнути обґрунтовані сумніви щодо його неупередженості та об`єктивності під час розгляду справи про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 . Заяву про самовідвід просив розглянути без його участі.
Мішура Є.В. у поданій заяві від 14.09.2026 просила розглянути заяву судді Чорного І.А. про самовідвід за її відсутності. 
Розглянувши заяву про самовідвід судді та дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків.
Як слідує з матеріалів справи, 08.08.2026 поліцейським 2 взводу 1 роти 2 бат. Управління патрульної поліції в Рівненській області складено протокол серія ЕПР 1 №740267 про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.
Згідно зі ст.8 Конституції України, в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Право кожного на справедливий розгляд справи незалежним і безстороннім судом закріплено у ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
КУпАП не містить спеціальних норм, що передбачають для учасників судового розгляду можливість заявити відвід судді і відповідно, не передбачають порядку розгляду заяви про відвід. Разом з тим, відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, а Рішенням Ради суддів № 34 від 08.06.2017 роз`яснено, що у разі необхідності врегулювання суддею конфлікту інтересів при розгляді матеріалів про адміністративне правопорушення відповідно до КУпАП, з огляду на відсутність норм, що визначають правила відводу (самовідводу), до внесення змін до чинного законодавства суддя, враховуючи засади судочинства, передбачені Конституцією України та міжнародні стандарти щодо незалежності суддів, неупередженості та безсторонності судочинства може застосовувати чинні процесуальні норми за аналогією.
Таким чином, у даному випадку правомірним і доцільним буде застосування аналогії процесуального закону за правилами, закріпленими в КПК України.
Відповідно до ст.75 КПК України встановлені обставини, що виключають участь слідчого судді, судді або присяжного в кримінальному провадженні.
Пунктом 4 частиною 1 статті 75 КПК України передбачено, що суддя не може брати участь у кримінальному провадженні за наявності обставин, які викликають сумнів у його неупередженості.
Згідно з ч.1 ст.80 КПК України, за наявності підстав, передбачених ст.ст.75-79 КПК України, суддя зобов`язаний заявити самовідвід. Відвід повинен бути вмотивованим (ч.5 ст.80 КПК України).
Європейський суд з прав людини неодноразово зазначав, що безсторонність, в сенсі п.1 статті 6 Конвенції, має визначатися відповідно до суб`єктивного критерію, на підставі особистих переконань та поведінки конкретного судді у конкретній справі - тобто, жоден з членів суду не має проявляти будь-якої особистої прихильності або упередження, та об`єктивного критерію - тобто, чи були у судді достатні гарантії для того, щоб виключити будь-які легітимні сумніви з цього приводу. Відповідно до об`єктивного критерію має бути визначено, чи наявні факти, що можуть бути перевірені, які породжують сумніви щодо відсутності безсторонності судів. У цьому зв`язку навіть зовнішні ознаки мають певне значення. Ключовим є питання довіри, яку суди в демократичному суспільстві мають вселяти суспільству і, перш за все, сторонам у процесі
Згідно з п.12 висновку №1 (2001) Консультативної ради європейських судів для Комітету Міністрів Ради Європи про стандарти незалежності судових органів і незмінності суддів при винесенні судових рішень, у відношенні сторін в судовому розгляді судді повинні бути безсторонніми, тобто вільними від будь-яких зв`язків, упередженості, які впливають або можуть сприйматися як такі, що впливають на здатність судді приймати незалежне рішення. Значення цього принципу виходить далеко за конкретні інтереси визначеної сторони в якому-небудь спорі. Судова влада повинна користуватися довірою не тільки зі сторони сторін в конкретному розгляді, але і зі сторони суспільства в цілому. І суддя повинен бути не тільки реально вільним від будь-якого невідповідного зв`язку, упередженості або впливу, але він повинен бути вільним від цього і в очах розумного спостерігача. Інакше довіру до незалежної судової влади буде підірвано.
У п. 2.5 «Бангалорських принципів поведінки судді» (схвалені резолюцією Економічною та Соціальною радою ООН від 27 липня 2006 року № 2006/23) зазначається, що суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи в тому випадку, якщо для нього не є можливим винесення об`єктивного рішення у справі, або в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви у неупередженості судді.
З урахуванням зазначеного та враховуючи наявність обставин, які можуть викликати в учасників провадження та стороннього спостерігача обґрунтовані сумніви щодо об`єктивності та неупередженості судді Чорного І.А. під час розгляду справи про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, суд дійшов висновку, що заяву судді Чорного І.А. про самовідвід слід задовольнити.
Разом з тим, застосовуючи аналогію процесуального закону за правилами, закріпленими в КПК України суд враховує, що відповідно до п.3 ч.1 ст.34 КПК України Кримінальне провадження передається на розгляд іншого суду, якщо обвинувачений чи потерпілий працює або працював у суді, до підсудності якого належить здійснення кримінального провадження.
Відповідно до ч.2 ст.34 КПК України, питання про направлення кримінального провадження з одного суду до іншого в межах юрисдикції одного суду апеляційної інстанції вирішується колегією суддів відповідного суду апеляційної інстанції за поданням місцевого суду або за клопотанням сторін чи потерпілого не пізніше п`яти днів з дня внесення такого подання чи клопотання, про що постановляється вмотивована ухвала.
Враховуючи викладені обставини, з метою забезпечення безсторонності та об`єктивності судового розгляду, а також те, що дана обставина щодо самовідводу існує і для усіх суддів Здолбунівського районного суду Рівненської області, суддя вважає, що існують підстави для направлення матеріалів даної справи до Рівненського апеляційного суду для вирішення питання про направлення справи до іншого суду.
Керуючись ст.ст.221, 245, 294 КУпАП, ст.34, 75 КПК України, суд, 
п о с т а н о в и в:
Заяву судді Здолбунівського районного суд Рівненської області Чорного Ігоря Анатолійовича про самовідвід у справі №562/2809/26 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП задовольнити.
Матеріали справи № 562/2809/26 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП, направити до Рівненського апеляційного суду для вирішення питання про направлення справи на розгляд до іншого суду в межах юрисдикції апеляційного суду.
Постанова є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя: А.С. Шуляк