Справа № 127/14312/26
Провадження № 2/127/4086/26

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 вересня 2026 року | місто Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі: головуючого судді Сичука М.М., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін у письмовому провадженні цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,
ВСТАНОВИВ:
Товариство з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором № 438464-КС-009 від 20 серпня 2025 року.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 20 серпня 2025 року між позивачем та відповідачем укладено кредитний договір № 438464-КС-009 в електронній формі.
За умовами кредитного договору позивач надав відповідачу кредит у розмірі 6 000,00 грн, а відповідач зобов`язався повернути кредитні кошти, сплатити проценти за користування кредитом, комісію та виконати інші передбачені договором зобов`язання.
Кредитний договір укладено шляхом обміну електронними повідомленнями з використанням інформаційно-телекомунікаційної системи позивача. Під час укладення договору відповідач використав одноразовий ідентифікатор UA-7742, надісланий на номер мобільного телефону НОМЕР_1 .
Кредитні кошти були перераховані на банківську картку, реквізити якої відповідач зазначив під час оформлення кредиту.
Відповідно до умов договору строк кредитування визначено до 10 грудня 2025 року. Процентна ставка за користування кредитом становила 1 % на день. Проценти нараховувалися на залишок заборгованості за кредитом за кожний день фактичного користування кредитними коштами.
Пунктом 2.5 кредитного договору передбачено комісію за видачу кредиту в розмірі 1 200,00 грн. Умовами договору визначено, що така комісія нараховується одноразово при видачі кредиту в дату його видачі.
Позивач зазначає, що відповідач належним чином умови кредитного договору не виконав, кредит у повному обсязі не повернув, нараховані проценти та комісію не сплатив. Відповідач здійснив часткову оплату в розмірі 2 000,00 грн, яка була врахована позивачем при визначенні розміру заборгованості.
Згідно з розрахунком заборгованості станом на 07 квітня 2026 року за відповідачем обліковується заборгованість у загальному розмірі 14 884,00 грн, яка складається з 5 900,00 грн - заборгованість за основною сумою кредиту; 5664,00 грн - заборгованість за процентами за користування кредитом; 560,00 грн - заборгованість за комісією; 2 760,00 грн - проценти, нараховані відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України.
Позивач просив стягнути з відповідача зазначену заборгованість, а також понесені витрати зі сплати судового збору в розмірі 2 662,40 грн.
Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 30 квітня 2026 року відкрито провадження у справі, справу призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, у письмовому провадженні, за наявними у справі матеріалами.
Цією ж ухвалою задоволено клопотання позивача про витребування доказів у АТ КБ «ПриватБанк».
На виконання ухвали суду АТ КБ «ПриватБанк» листом від 05 червня 2026 року № 20.1.0.0.0/7-260601/50850-БТ надало суду інформацію щодо банківського рахунку відповідача та виписку про рух коштів за період з 20 серпня 2025 року по 10 грудня 2025 року.
З наданої банком інформації вбачається, що на ім`я ОСОБА_1 емітовано банківську картку № НОМЕР_2 , пов`язану з рахунком № НОМЕР_3 .
Відповідач у встановлений судом строк відзив на позовну заяву та докази на спростування позовних вимог суду не подав.
Суд розглядає справу за наявними матеріалами відповідно до частини восьмої статті 178 та частини п`ятої статті 279 Цивільного процесуального кодексу України.
Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази в їх сукупності, суд дійшов такого висновку.
Відповідно до статті 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
Згідно зі статтею 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
За змістом статті 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Відповідно до статті 627 Цивільного кодексу України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
Згідно зі статтею 628 Цивільного кодексу України зміст договору становлять умови, визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
За правилами статті 629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Відповідно до частини першої статті 638 Цивільного кодексу України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.
Згідно зі статтею 639 Цивільного кодексу України, якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, такий договір вважається укладеним у письмовій формі.
Відповідно до частини першої статті 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа - кредитодавець зобов`язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
За змістом статті 1049 Цивільного кодексу України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором.
Відповідно до частини першої статті 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.
Статтею 525 Цивільного кодексу України передбачено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
Згідно зі статтею 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, воно підлягає виконанню у цей строк.
Відповідно до статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або неналежне виконання.
Згідно з частиною першою статті 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Судом встановлено, що кредитний договір № 438464-КС-009 від 20 серпня 2025 року укладено в електронній формі шляхом приєднання відповідача до запропонованих позивачем умов кредитування.
Закон України «Про електронну комерцію» передбачає можливість укладення електронного договору шляхом пропозиції його укласти та прийняття такої пропозиції іншою стороною.
Відповідно до статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається та виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, з урахуванням особливостей, установлених цим Законом.
Згідно з частиною шостою статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції.
Відповідно до статті 12 Закону України «Про електронну комерцію» електронний правочин може бути підписаний електронним підписом одноразовим ідентифікатором.
Одноразовий ідентифікатор - це алфавітно-цифрова послідовність, яка додається до інших даних та надсилається особі, що приймає пропозицію укласти електронний договір, і може бути використана для підтвердження її прийняття.
Матеріалами справи підтверджується, що під час оформлення кредиту відповідач зазначив свої персональні дані, номер мобільного телефону, погодився з умовами кредитування та використав одноразовий ідентифікатор UA-7742.
Таким чином, сторони досягли згоди щодо істотних умов кредитного договору, зокрема щодо суми кредиту, строку кредитування, процентної ставки, порядку повернення кредиту та сплати комісії.
Факт отримання відповідачем кредитних коштів підтверджується наданими позивачем документами, а також відповіддю АТ КБ «ПриватБанк» від 05 червня 2026 року, відповідно до якої на ім`я відповідача емітовано банківську картку № НОМЕР_2 , пов`язану з рахунком № НОМЕР_3 , та надано виписку про рух коштів за період з 20 серпня 2025 року по 10 грудня 2025 року.
Отже, суд вважає доведеним факт виникнення між сторонами кредитних правовідносин та виконання позивачем свого обов`язку щодо надання відповідачу кредитних коштів.
Відповідач, отримавши кредитні кошти, зобов`язаний був повернути їх у встановлений договором строк та сплатити передбачені договором проценти й комісію.
Разом з тим відповідач належним чином свої договірні зобов`язання не виконав. Доказів повного погашення кредиту, процентів та комісії матеріали справи не містять.
Щодо заборгованості за основною сумою кредиту суд зазначає, що позивач заявив до стягнення 5 900,00 грн основного боргу. Вказана сума визначена позивачем з урахуванням здійсненої відповідачем часткової оплати в розмірі 2 000,00 грн.
Відповідач не надав суду доказів, які б спростовували наведений позивачем розрахунок, не довів факту повного виконання зобов`язань та не заявив обґрунтованих заперечень щодо розміру залишку основної заборгованості.
Тому вимога про стягнення 5 900,00 грн заборгованості за основною сумою кредиту є обґрунтованою та підлягає задоволенню.
Щодо заборгованості за процентами за користування кредитом суд зазначає таке.
Пунктами кредитного договору сторони погодили процентну ставку за користування кредитом у розмірі 1 % на день. Проценти нараховувалися на залишок заборгованості за кредитом за кожний день фактичного користування кредитними коштами.
Позивач зазначив, що договірні проценти нараховувалися лише в межах строку кредитування, тобто до 10 грудня 2025 року, та після закінчення строку кредитування договірні проценти не нараховувалися.
Наданий позивачем розрахунок містить заборгованість за процентами за користування кредитом у розмірі 5 664,00 грн.
Суд перевірив зазначений розрахунок у межах заявлених позовних вимог та не встановив обставин, які б свідчили про його очевидну неправильність. Відповідач доказів помилковості нарахування процентів, іншого розміру заборгованості або повної сплати процентів суду не надав.
За таких обставин вимога про стягнення 5 664,00 грн заборгованості за процентами за користування кредитом підлягає задоволенню.
Щодо вимоги про стягнення комісії суд зазначає таке.
Пунктом 2.5 кредитного договору передбачено комісію за видачу кредиту в розмірі 1 200,00 грн. Умовами договору прямо визначено, що комісія нараховується одноразово при видачі кредиту в дату видачі кредиту.
Отже, за змістом договірних умов зазначена комісія є одноразовою платою за видачу кредиту, а не періодичною комісією за обслуговування кредитної заборгованості, ведення рахунку чи здійснення інших платежів протягом строку кредитування.
Умова договору щодо комісії містить визначений розмір платежу та момент його нарахування, була включена до умов кредитного договору та доведена до відома відповідача під час укладення договору.
Суд враховує, що позивач просить стягнути не всю суму комісії, передбачену пунктом 2.5 договору, а лише 560,00 грн заборгованості за комісією, зазначеної у розрахунку заборгованості станом на 07 квітня 2026 року.
Відповідно до статей 525, 526 та 629 Цивільного кодексу України відповідач зобов`язаний виконувати погоджені умови договору належним чином.
Оскільки відповідач не довів сплати заявленої до стягнення суми комісії, вимога про стягнення 560,00 грн заборгованості за комісією є обґрунтованою та підлягає задоволенню.
При цьому суд не виходить за межі позовних вимог, оскільки стягує лише заявлену позивачем суму заборгованості за комісією - 560,00 грн, а не повний розмір комісії, визначений пунктом 2.5 кредитного договору.
Щодо вимоги про стягнення 2 760,00 грн процентів відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України суд зазначає таке.
Згідно з частиною другою статті 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням установленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Разом з тим пунктом 18 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України встановлено, що у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та протягом тридцяти днів після його припинення або скасування позичальник за кредитним договором або договором позики звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати неустойки, штрафу, пені за прострочення виконання грошового зобов`язання за таким договором.
Зазначене положення поширюється на кредитні правовідносини, що виникли до та під час дії воєнного стану, і підлягає застосуванню до вимог про стягнення процентів, нарахованих на підставі статті 625 Цивільного кодексу України.
Кредитний договір між сторонами укладено 20 серпня 2025 року, тобто в період дії в Україні воєнного стану. Прострочення виконання відповідачем грошового зобов`язання також виникло в період дії воєнного стану.
Отже, відповідач звільняється від відповідальності, передбаченої статтею 625 Цивільного кодексу України, за прострочення виконання зобов`язань за цим кредитним договором.
За таких обставин вимога позивача про стягнення 2 760,00 грн процентів, нарахованих відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України, задоволенню не підлягає.
Таким чином, загальний розмір заборгованості, який підлягає стягненню з відповідача, становить: 5 900,00 грн - основна сума кредиту; 5 664,00 грн - проценти за користування кредитом; 560,00 грн - комісія. Разом: 12 124,00 грн.
Відповідно до частини першої статті 81 Цивільного процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Згідно зі статтею 89 Цивільного процесуального кодексу України суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Відповідно до частини першої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.
Позивач сплатив судовий збір у розмірі 2 662,40 грн.
Оскільки позовні вимоги задоволено частково, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати зі сплати судового збору пропорційно розміру задоволених вимог.
Розмір судового збору, що підлягає стягненню з відповідача, становить: 2662,40 грн ? 12 124,00 грн / 14 884,00 грн = 2 168,70 грн.
На підставі викладеного, керуючись статтями 2, 12, 13, 76-81, 89, 141, 258-259, 263-265, 274-279 Цивільного процесуального кодексу України, статтями 15, 16, 525, 526, 530, 610, 612, 625, 626, 627, 628, 629, 638, 639, 1049, 1054 Цивільного кодексу України, статтями 11, 12 Закону України «Про електронну комерцію», суд
ВИРІШИВ:
Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково.
Стягнути зі ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» заборгованість за кредитним договором № 438464-КС-009 від 20 серпня 2025 року в розмірі 12 124 (дванадцять тисяч сто двадцять чотири) грн 00 коп., з яких 5 900,00 грн - заборгованість за основною сумою кредиту; 5 664,00 грн - заборгованість за процентами за користування кредитом; 560,00 грн - заборгованість за комісією.
Стягнути зі ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» судовий збір у розмірі 2 168 (дві тисячі сто шістдесят вісім) грн 70 коп.
Рішення може бути оскаржене безпосередньо до Вінницького апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено в день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
Учасники судового процесу:
Позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика», код ЄДРПОУ 41084239, місцезнаходження: 01133, м. Київ, бульвар Лесі Українки, буд. 26, офіс 411.
Відповідач ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 , адреса: АДРЕСА_1 .
Повний текст рішення суду виготовлений 03.09.2026.
Суддя: