ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 липня 2026 року	справа № 380/10907/26	

Львівський окружний адміністративний суд в складі:
головуючої судді Крутько О.В.,
розглянувши у письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу 
за позовом ОСОБА_1 
до ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 ) 
про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинити дії

В С Т А Н О В И В:

На розгляд Львівського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 , в якій позивач просить суд: 
визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ) щодо утримання військового збору у розмірі 5 % з суми, виплаченої ОСОБА_1 на виконання рішення Львівського окружного адміністративного суду від 31.07.2025 у справі №380/7997/25;
зобов`язати військову частину НОМЕР_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ) нарахувати та виплатити ОСОБА_1 надлишково утриманий військовий збір, а саме 3,5% від суми виплаченої на виконання рішень судів від 31.07.2025 у справі №380/7997/25. 
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що він проходив військову службу у органах Державної прикордонної служби України. На виконання рішення Львівського окружного адміністративного суду від 31.07.2025 у справі №380/7997/25 відповідачем було нараховано та виплачено позивачеві грошове забезпечення за період з 30.01.2020 по 19.05.2023, проте, при виплаті вказаного грошового забезпечення відповідач протиправно утримав із його розміру військовий збір у розмірі 5%. Не погоджуючись із такими діями відповідача, позивач звернувся до суду із цим позовом.
Ухвалою від 03.06.2026 відкрито спрощене позовне провадження в адміністративній справі.
Відповідач подав відзив на позовну заяву, зазначає, що військова частина НОМЕР_1 на виконання рішення Львівського окружного адміністративного суду від 31.07.2025 у справі №380/7997/25 нарахувала та 27.02.2026 виплатила ОСОБА_1 заборгованість із грошового забезпечення у сумі 353 638,26 грн, з якої утримано військовий збір. Зазначене підтверджується довідкою-розрахунком виплачених сум згідно з рішенням суду від 31.07.2025 у справі №380/7997/25. Головне управління ДПС у Житомирській області розглянувши лист Військової частини НОМЕР_2 Державної прикордонної служби України щодо застосування ставки військового збору до доходів військовослужбовців, одержаних у вигляді грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат. Військовий збір справляється з доходів, які оподатковуються податком на доходи фізичних осіб. оподаткування доходу здійснюється за ставками, що діяли на момент нарахування доходу. Якщо оподатковуваний дохід нараховується податковим агентом, але не виплачується (не надається) платнику податку, то податок, який підлягає утриманню з такого нарахованого доходу, підлягає перерахуванню до бюджету податковим агентом у строки, встановлені ПКУ для місячного податкового періоду (п. 168.1.5 ст. 168 ПКУ) Оскільки дохід нараховано в період проходження військової служби, застосовується ставка 1,5%. Оскільки дохід у вигляді доплат, розрахований на підставі рішення суду, виплачується фізичній особі звільненому військовослужбовцю, то сума такого доходу включається до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу як інший дохід та оподатковується податком на доходи фізичних осіб, без урахування положень п. 168.5 ст. 168 ПКУ, і військовим збором на загальних підставах. У лютому 2026 року, місяць виконання військовою частиною НОМЕР_1 рішення Львівського окружного адміністративного суду, ОСОБА_1 не проходив військову службу у військовій частині НОМЕР_1 та не мав статусу: ні військовослужбовця, ні працівника відповідно застосувати ставку військового збору 1,5% не було законних підстав. Виплата була здійснена у лютому 2026 року, а тому відповідно до статті 164.1.2 Податкового кодексу України включається до місячного оподатковуваного доходу за лютий 2026 року і підлягає оподаткуванню військовим збором в розмірі 5%. В Податковому кодексі України відсутні будь-які норми, які свідчать про можливість оподаткування доходів, які нараховані за минулі періоди (на виконання судових рішень) в поточному податковому періоді, за ставками оподаткування минулих періодів. Отже ставка військового збору, як і порядок його сплати, визначається Податковим кодексом України. Відповідач просить відмовити у задоволенні позовних вимог.
Дослідивши заяви по суті справи та письмові докази, суд виходив з наступного.
ОСОБА_1 проходив військову службу в органах Державної прикордонної служби України. 
Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 31.07.2025 у справі №380/7997/25, залишеним без змін постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 11.12.2025, зобов`язано ІНФОРМАЦІЯ_2 (військоваа частина НОМЕР_1 ) нарахувати та виплатити ОСОБА_1 грошове забезпечення за період з 30.01.2020 по 19.05.2023.
На виконання вказаного рішення суду відповідач провів нарахування грошового забезпечення в загальному розмірі 372 922,73 грн. Проте, при нарахуванні відповідачем було утримано із вказаного грошового забезпечення військовий збір (5%) у розмірі 18 646,14 грн. 
Вважаючи протиправними дії відповідача щодо утримання військового збору з нарахованого грошового забезпечення військовослужбовця за ставкою 5 % від об`єкта нарахування, позивач звернувся до суду із цим позовом.
Надаючи правову оцінку правовідносинам, що склалися, суд виходить з такого.
Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади, їх посадові особи повинні діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до ст.43 Конституції України кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом. Право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом.
Відповідно до пункту 2 статті 9 Закону України від 20 грудня 1991 року №2011-XII «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» до складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.
Як установлено абзацом першим пункту 16-1 підрозділу 10 розділу ХХ «Перехідні положення» ПК України, тимчасово, до набрання чинності рішенням Верховної Ради України про завершення реформи Збройних Сил України, встановлюється військовий збір.
Згідно з підпунктом 1 підпункту 1.1 пункту 16-1 підрозділу 10 розділу ХХ «Перехідні положення» ПК України платниками збору є, зокрема, особи, визначені пунктом 162.1 статті 162 цього Кодексу.
Такими особами є, зокрема, фізична особа - резидент, яка отримує доходи як з джерела їх походження в Україні, так і іноземні доходи (підпункт 162.1.1 пункту 162.1 статті 162 ПК України).
За змістом підпункту 1.2 пункту 16-1 підрозділу 10 розділу ХХ «Перехідні положення» ПК України об`єктом оподаткування збором є доходи, визначені статтею 163 цього Кодексу.
Відповідно до підпункту 163.1.1 пункту 163.1 статті 163 ПК України об`єктом оподаткування резидента є: загальний місячний (річний) оподатковуваний дохід.
До загального місячного (річного оподатковуваного) доходу платника податку включаються доходи у вигляді заробітної плати, нараховані (виплачені) платнику податку відповідно до умов трудового договору (контракту) (підпункт 164.2.1 пункту 164.2 статті 164 ПК України).
Як передбачено підпунктами 1.4 та 1.5 пункту 16-1 підрозділу 10 розділу ХХ «Перехідні положення» ПК України, нарахування, утримання та сплата (перерахування) збору до бюджету здійснюються в порядку, встановленому розділом IV цього Кодексу, з урахуванням особливостей, визначених підрозділом 1 цього розділу, за ставкою, визначеною підпунктом 1.3 цього пункту. Відповідальними за утримання (нарахування) та сплату (перерахування) збору до бюджету є особи, визначені у статті 171 цього Кодексу.
Особою, відповідальною за нарахування, утримання та сплату (перерахування) до бюджету податку з доходів у вигляді заробітної плати, є роботодавець, який виплачує такі доходи на користь платника податку (пункт 171.1 статті 171 ПК України).
Підпункт 1.3 пункту 16-1 підрозділу 10 розділу ХХ «Перехідні положення» ПК України установлював ставку збору - 1,5 відсотка від об`єкта оподаткування, визначеного підпунктом 1.2 цього пункту.
За приписами підпунктів 1 та 4 підпункту 1.3 пункту 16-1 підрозділу 10 розділу ХХ «Перехідні положення» ПК України в редакції Закону України від 10 жовтня 2024 року №4015-IX «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законів України щодо забезпечення збалансованості бюджетних надходжень у період дії воєнного стану» (чинний з 01 грудня 2024 року; далі Закон №4015-IX) ставка збору становить:
для платників, зазначених у підпункті 1 підпункту 1.1 цього пункту, - 5 відсотків від об`єкта оподаткування, визначеного підпунктом 1 підпункту 1.2 цього пункту, крім доходів, які оподатковуються за ставкою, визначеною підпунктом 4 цього підпункту (абзац другий підпункту 1.3);
для військовослужбовців та працівників Збройних Сил України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України, Головного управління розвідки Міністерства оборони України, Національної гвардії України, Державної прикордонної служби України, Управління державної охорони України, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, Державної спеціальної служби транспорту - 1,5 відсотка від об`єкта оподаткування, визначеного підпунктом 1 підпункту 1.2 цього пункту (абзац п`ятий підпункту 1.3).
Пунктом 2 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону №4015-IX обумовлено, що доходи платників військового збору - осіб, визначених пунктом 162.1 статті 162 Податкового кодексу України, нараховані за наслідками податкових періодів до набрання чинності цим Законом, оподатковуються за ставкою військового збору, що діяла до набрання чинності цим Законом, незалежно від дати їх фактичної виплати (надання), крім випадків, прямо передбачених Податковим кодексом України.
Надалі Законом №4113-IX (набрав чинності 01 січня 2025 року, а окремі положенні 26 грудня 2024 року) у підпункті 1.3 абзац другий доповнено словами і цифрою «крім доходів, які оподатковуються за ставкою, визначеною підпунктом 4 цього підпункту»; абзац п`ятий викладено в такій редакції: « 4) для військовослужбовців та працівників Збройних Сил України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України, Головного управління розвідки Міністерства оборони України, Національної гвардії України, Державної прикордонної служби України, Управління державної охорони України, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, Державної спеціальної служби транспорту України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань - 1,5 відсотка з доходу, одержаного у вигляді грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, які здійснюються відповідно до законодавства України (за винятком доходів, які звільняються від оподаткування військовим збором відповідно до підпункту 1.7 цього пункту)».
Відповідно до підпункту 1.7 пункту 16-1 підрозділу 10 розділу ХХ підрозділу 10 розділу ХХ «Перехідні положення» ПК України у період дії правового режиму воєнного стану не підлягають оподаткуванню військовим збором доходи у вигляді грошового забезпечення працівників правоохоронних органів, військовослужбовців та працівників Збройних Сил України, Національної гвардії України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України, Державної прикордонної служби України, осіб рядового, начальницького складу, військовослужбовців, працівників Міністерства внутрішніх справ України, Управління державної охорони України, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та інших осіб на період їх безпосередньої участі в здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації.
Таким чином, до доходів (їх частини), які нараховані (виплачені, надані) платникам податку у вигляді заробітної плати за податкові періоди до 01 грудня 2024 року застосовується ставка військового збору 1,5 відсотків незалежно від дати їх фактичної виплати (надання), а після вказаної дати - для платників, зазначених у підпункті 1 підпункту 1.1 цього пункту, - 5 відсотків. Натомість для військовослужбовців ставка податку залишається на рівні 1,5 відсотка з доходу, одержаного у вигляді грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, які здійснюються відповідно до законодавства України (крім доходів, які звільняються від оподаткування військовим збором відповідно до підпункту 1.7 цього пункту).
На виконання рішення суду у справі №390/7997/25, відповідач донарахував позивачу грошове забезпечення у сумі 372 922,73 грн та на вказану суму нарахував військовий збір за ставкою 5 відсотків (372 922,73 грн х 5% = 18 646,14 грн)
Однак відповідач безпідставно застосував ставку військового збору на 3,5 відсотки більшу, ніж належало (тобто 5 відсотків замість 1,5 відсотка).
При цьому відсутність у позивача статусу військовослужбовця на момент виплати йому доходу у вигляді донарахованого на виконання рішення суду грошового забезпечення не дає підстав для утримання з останнього військового збору у розмірі 5 відсотків (у загальному порядку), оскільки саме протиправні дії відповідача призвели до виплати позивачу як військовослужбовцю заниженого грошового забезпечення, що установлено судом у справі №380/7997/25, а усунення порушеного права вже після звільнення останнього з військової служби не може мати негативні наслідки для нього.
За таких обставин суд дійшов висновку, що відповідачем вчинено протиправні дії щодо утримання (відрахування) військового збору в розмірі 5 відсотків з донараховного позивачу на виконання судового рішення у справі №380/7997/25 грошового забезпечення, а отже необхідно зобов`язати відповідача здійснити позивачу нарахування та виплату недоотриманого грошового забезпечення у вигляді надмірно утриманого військового збору (у розмірі 3,5%) з суми, виплаченого грошового забезпечення на виконання рішення Львівського окружного адміністративного суду від 31.07.2025 у справі №380/7997/25.
Згідно з вимогами статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.
В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.
Відповідно до статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
Таким чином, виходячи з заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та доказів, зібраних у справі, суд дійшов висновку, що позов необхідно задовольнити повністю.
Позивач звільнений від сплати судового збору за подання цього позову, не надав доказів понесення інших судових витрат, а отже, враховуючи приписи ст.139 КАС України, судові витрати з відповідача не підлягають стягненню.
Керуючись ст.ст. 72-77, 90, 94, 242-246, 250, 257-262 Кодексу адміністративного судочинства України суд, -

В И Р І Ш И В :

Адміністративний позов задовольнити повністю.
Визнати протиправними дії ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 ) щодо утримання військового збору у розмірі 5% з суми, виплаченого ОСОБА_1 грошового забезпечення на виконання рішення Львівського окружного адміністративного суду від 31.07.2025 у справі №380/7997/25.
Зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_2 (військова частина НОМЕР_1 ) нарахувати та виплатити ОСОБА_1 недоотримане грошове забезпечення у вигляді надмірно утриманого військового збору (у розмірі 3,5%) з суми, виплаченого грошового забезпечення на виконання рішення Львівського окружного адміністративного суду від 31.07.2025 у справі №380/7997/25.
Судовий збір стягненню не підлягає.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. У випадку розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя	Крутько Олена Василівна