Справа № 608/2162/26
Провадження №2-а/594/18/2026

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
01 вересня 2026 року 
Борщівський районний суд Тернопільської області
у складі: головуючого Чир П.В. 
за участі: секретаря Козій Я.Ю.
представника позивача Богданова О.В.
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Борщеві справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,
ВСТАНОВИВ:
Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Департаменту патрульної поліції, в якому просить скасувати постанову інспектора 1 взводу 4 роти 4 батальйону УПП в Львівській області лейтенанта поліції Хомечко Ю.М. серія ЕНА №7551903 від 15.07.2026, якою його притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КУпАП із накладенням адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 грн, а провадження в справі закрити у зв`язку з відсутністью в його діях складу адміністративного правопорушення. Позов обґрунтовує тим, що постановою серії ЕНА № 7551903 від 15.07.2026 року його було притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КупАП. Згідно вищевказаної постанови, він 15.07.2026 року о 09:33:14 на дорозі Західний обхід м. Львова 8 км керував транспортним засобом VolvoFH 460 у якого були відсутні елементи захисту від відкидання з-під коліс сторонніх предметів та бруду, чим порушив п. 31.4.7.ПДР. Він не погоджується із вказаною постановою, вважає її незаконною та такою, що підлягає скасуванню, оскільки обставини правопорушення повинні бути викладені в протоколі конкретно, з належним формулюванням складу адміністративного правопорушення у відповідності  до  змісту  диспозиції  статті  (частини  статті)  КУпАП,  що  передбачає відповідальність за його вчинення. Однак  у  оскаржуваній постанові працівниками поліції не було вказано який саме з підпунктів пункту 31.4.7.ПДР нібито було порушено ним. Формулювання «відсутні елементи захисту від відкидання з-під коліс сторонніх предметів та бруду» не відповідає жодному з підпунктів пункту 31.4.7.ПДР, що ставить під сумнів таку обов`язкову ознаку діяння як протиправність. Окрім того, така кваліфікація діяння загалом не відповідає вимогам, встановленим законодавством та судовою практикою, зокрема практикою ЄСПЛ. Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами. Водночас позивач перед початком руху перевірив справність транспортного засобу, в  тому  числі  наявність  усіх  деталей,  передбачених  технічними  вимогами, і лише  тоді  почав  рух.  Відповідно  на  момент  початку  руху  грязезахисні  фартухи  і бризковики були наявні та в належному стані. Однак, коли працівники поліції зупинили автомобіль, виявилося, що в процесі руху  частину  грязезахисного  механізму  на  одному  з  коліс  було  втрачено,  однак йому про це відомо не було аж до моменту зупинки. Той факт,  що  він дотримався  вимог  безпеки  і  перевірив  стан транспортного  засобу  до  початку  руху  і  почав  рух  при  наявності  усіх  складових автомобіля,  а  також  те,  що  він  був  позбавлений  можливості  виявити  відсутність грязезахисного  елементу  в  процесі  руху,  повністю  виключають  усвідомлення протиправного  характеру  своїх  дій  позивачем  та  таку  складову адміністративного правопорушення як вина у формі умислу. Відповідачем також не надано жодного доказу, який би свідчив про наявність умислу  позивача  на вчинення  правопорушення,  передбаченого  частиною  першою ст.121КУпАП.
Ухвалою суду від 17 серпня 2026 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі і розгляд справи постановлено провести в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін.
21.08.2026 року представником відповідача ГУНП в Тернопільській області подано відзив на позовну заяву, в якому він просить відмовити у задоволенні позову через його безпідставність, посилаючись на те, що обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач зазначає, що перед початком руху перевірив технічний стан транспортного засобу, у тому числі наявність передбачених його  конструкцією  грязезахисних  фартухів  та  бризковиків,  та  розпочав  рух  лише після такої перевірки. За твердженням позивача, в процесі руху відповідний елемент конструкції  транспортного  засобу  був  втрачений,  однак  останній  про  це  не  знав  до моменту зупинки працівниками поліції. Відповідач  вважає,  що  зазначені  доводи  не  спростовують  факту  вчинення адміністративного правопорушення та не свідчать про відсутність вини позивача. Таким чином, сам факт того, що позивач здійснив перевірку транспортного засобу перед початком руху, не звільняє його від обов`язку забезпечувати належний технічний  стан  транспортного  засобу  під  час  його  експлуатації  та  не  виключає відповідальності  за  допущене  порушення  у  разі  встановлення  вини  у  формі необережності. Більше  того,  настання  відповідальності  за  порушення  підпункту  «е»  пункту 31.4.7. ПДР можливе за наявності двох обставин: по-перше,  конструкцією  транспортного  засобу  має  бути  передбачений  бампер  або задній захисний пристрій, грязезахисні фартухи і бризговики;- по-друге, зазначений елемент конструкції транспортного засобу має бути відсутній. Як  вбачається  з  пояснень  самого  позивача,  конструкцією  транспортного засобу  відповідний  грязезахисний  елемент  був  передбачений  та  фактично  був  на транспортному засобі до початку руху, однак на момент його зупинки працівниками поліції зазначений елемент був відсутній. Таким  чином,  на  момент  виявлення  правопорушення  транспортний  засіб експлуатувався з порушенням вимог підпункту «е» пункту 31.4.7 ПДР. Адміністративне  правопорушення  було  вчинене  та зафіксоване на відеозаписі 15.07.2026 р., однак термін зберігання відеозаписів вичерпався. А отже, надати дані відеозаписи як доказ до суду, можливості немає. Звертає увагу, що позивачем не подано суду жодного належного і допустимого доказу його невинуватості у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КУпАП, тому немає підстав  для  скасування  постанови,  а  вимоги  позивача  не  обґрунтовані  та задоволенню не підлягають.
31.08.2026 предстаник похивач подав відповідь на відзив, в якому просить позовні вимоги задоволити повністю. Зокрема, відповідач не спростував у своєму відзиві доводи позивача, щодо не зазначення  інспектором  в  оскаржуваній  постанові  підпнуктпункту  31.4.7  ПДР, який нібито порушений позивачем. Крім  того,  слід  зазначити,  що  у  випадку  вчинення  інкримінованого порушення позивачу  мало  бути  заборонено  експлуатацію  транспортного  засобу, однак відповідач жодних дій щодо обмеження експлуатації транспортного засобу під керуванням позивача не вчинив, що свідчить про відсутність правопорушення. Окремо, слід звернути увагу на той факт, що відповідно до п.п. 31.4.7 «е» ПДР України  передбачає  транспортних  засобів  згідно  із законодавством  за  наявності  таких технічних  несправностей  і  невідповідності  таким  вимогам:  відсутній  передбачений конструкцією  бампер  або  задній  захисний пристрій, грязезахисні фартухи та бризковики. Як вбачається із фото транпортного засобу, на ньому присутні бризговики, та відсутня лише накладка зверху, яка не впливає на викидання бруду по відношенню до інших транпортних засобів. ДСТУ 3649:2010 КОЛІСНІ ТРАНСПОРТНІ ЗАСОБИ “Вимоги щодо безпечності технічного стану та методи контролювання”, зокрема п. 6.8.13, на який посилаєтсья відповідач,  передбачає,  що  КТЗ  мають  бути  обладнані  за  конструкцією  пристроями захисту від викидання з-під коліс КТЗ сторонніх предметів і бруду. Як  вбачаєтсья  з  фотографії  транспортного  засобу,  останній обладнаний пристроями захисту. Належний технічний стан транспортного засобу підтверджується і протоколом пеервірки технічного стану транпортного асобу За  таких  обставин, в  діях    ОСОБА_1   відсутній  склад  адміністративного правопорушення, що тягне за собою закриття провадження у справі. 
Позивач в судове засідання не прибув.
Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав.
Представник відповідача в зал судового засідання не прибув, у поданому відзиві просить справу слухати у його відсутності.
Відповідно до ч.3 ст.268 КАС України неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій. 
Дослідивши та оцінивши письмові докази по справі, судом встановлено наступне. 
15 липня 206 року постановою серії ЕНА №7551903  про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, за ч.1 ст.122 КУпАП, винесеною інспектора 1 взводу 4 роти 4 батальйону УПП в Львівській області лейтенанта поліції Хомечко Ю.М. у справі про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в сумі 340 грн.
Відповідно до вищевказаної постанови ОСОБА_1 15.07.2026 року о 09:33:14 дорога Західний обхід м. Львова 8 км керував транспортним засобом Volvo FH 460 КА93600Т, у якого були відсутні верхні елементи захисту від відкидання з-під коліс сторонніх предметів та бруду, чим порушив п. 31.4.7.ПДР.
Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Пунктом 11 частини першої статті 23 Закону України «Про Національну поліцію» встановлено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.
Частиною 1 ст. 121 КУпАП передбачена відповідальність зa Керування водієм транспортним засобом, що має несправності системи гальмового або рульового керування, тягово-зчіпного пристрою, зовнішніх світлових приладів (темної пори доби) чи інші технічні несправності, з якими відповідно до встановлених правил експлуатація його забороняється, або переобладнаний з порушенням відповідних правил, норм і стандартів.
Відповідно до п. 31.4.7 (е) Правил дорожнього руху України, забороняється експлуатація транспортних засобів згідно із законодавством за наявності таких технічних несправностей і невідповідності таким вимогам, а саме відсутній передбачений конструкцією бампер або задній захисний пристрій, грязезахисні фартухи і бризковики.
За змістом наведеної правової норми забороняється експлуатація транспортних засобів, на яких відсутній передбачений конструкцією бампер або задній захисний пристрій, грязезахисні фартухи і бризковики.
Наведене дає підстави для висновку, що словосполучення «відсутній передбачений конструкцією» відноситься як до бампера або заднього захисного пристрою так і до грязезахисних фартухів і бризковиків. 
Частиною другою статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
На підставі ч. 2 ст. 222 КУпАП, від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.
Статтею 245 КУпАП визначено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Відповідно до ст.251 КУпАП, Доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, відомостями та інформацією з Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів, а також іншими документами.
Висновок про наявність чи відсутність в діях особи адміністративного правопорушення має бути зроблений на підставі всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин справи в їх сукупності (ст. 252 КУпАП).
Таким чином притягнення особи до адміністративної відповідальності, можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.
Пунктом 11 частини першої статті 23 Закону України від 02 липня 2015 року №580-VIII "Про Національну поліцію" (далі - Закон №580-VIII) визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі;.
Згідно з статтею 31 Закону №580-VIII, поліція може застосовувати превентивні заходи, серед яких: перевірка документів особи; опитування особи; зупинення транспортного засобу; застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, засобів фото - і кінозйомки, відеозапису.
Ч.2 ст.77 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Отже, довести правомірність своїх дій чи бездіяльності відповідно до принципу офіційності в адміністративному судочинстві зобов`язаний суб`єкт владних повноважень.
Згідно ч.1 ст.76 КАС України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.
Суд враховує, що ОСОБА_1 визнав і погодився, що грязезахисний елемент передбачений конструкцією транспортного засобу VolvoFH 460 і такий елемент був відсутній на місці зупинки транспортного засобу.
Посилання на перевірку ОСОБА_1 технічної справності автомобіля перед початком рузу не позбавляє його обов`язку забезпечити належний технічний стан транспортного засобу під час руху.
Посилання позивача на те, що постанова не містить зазначеного підпункту 31.4.7.ПДР не спростовує факту вчиннення ОСОБА_1 адміністративного правопоркушення передбаченого ч.1 ст.121 КупАП.
Таким чином, аналізуючи наведені вище правові норми та встановлені фактичні обставини справи в їх сукупності, суд приходить до висновку, що відповідачем доведено факт вчинення позивачем правопорушення передбаченого ч.1 ст.121КУпАП, та правомірно накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 340 грн, а тому підстави для скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА №7551903 від 15.07.2026 відсутні.
Керуючись ст.ст. 241-246, 286, 293 КАС України, суд -
УХВАЛИВ:
У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення відмовити.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення може бути оскаржене до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення. 
Позивач: ОСОБА_1 , житель АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .
Відповідач: Департаменту патрульної поліції, 03048 м.Київ вул.Федора Ернста, код ЄДРПОУ 40108646.

Головуючий Чир П. В.