Справа № 273/1447/24
Провадження № 2/273/88/26

ЗАОЧНЕ РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 липня 2026 року м.Баранівка

Баранівський районний суд Житомирської області в складі: головуючої судді Бєлкіної Д.С., секретаря судових засідань Стаднюк В.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження, в залі суду в м. Баранівка справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Споживчий центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:
ТОВ "Споживчий центр" звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 , в якому просило стягнути з останнього на користь ТОВ "Споживчий центр" заборгованість за Кредитним договором №31.03.2023-010000076 від 31.03.2023 року у розмірі 22 060,00 грн., а також судові витрати. 
В обґрунтування позовних вимог вказано, що 11.02.2023 року між ТОВ "Споживчий центр" та ОСОБА_1 був укладений Кредитний договір №11.02.2023-100000365. Відповідно до умов Договору ТОВ "Споживчий центр" надало відповідачу кредит у розмірі 11000,00 грн., строком на 42 дні, процентна ставка «Економ» - 2 % за один день користування в період первинного періоду, що становить 14 днів з дня надання кредиту , процентна ставка «Стандарт» - 3 % за 1 день користування кредитом протягом всього строку , на який надано кредит, окрім первинного періоду. Кредитний договір (оферти) № 11.02.2023-100000365 від 11.02.2023 р. переоформлено шляхом укладення 31.03.2023 р. між ТОВ «Споживчий центр» та ОСОБА_1 (надалі – Позичальник) кредитного договору (оферти) № 31.03.2023-010000076 (надалі – Договір) шляхом підписання Заявки, що є невід`ємною частиною даного Договору. Разом з тим Відповідачем у справі були здійснені заходи, спрямовані на визнання боргу, а саме: проведена часткова сплата по кредитному договору № 31.03.2023 010000076 від 31.03.2023 р. на загальну суму 1 260,00 грн. (платіж від 22.05.2023 р.), з якої даним зарахуванням частково погашено суму основного боргу. В свою чергу ОСОБА_1 свої зобов`язання за Договором належним чином не виконує, у зв`язку із чим, станом на 25.06.2024 р., утворилась заборгованість у розмірі 22 060,00 грн., що складається із заборгованості по тілу кредиту у розмірі 9 740,00 грн., по процентам у розмірі 12 320,00 грн., чим порушуються права та інтереси ТОВ «Споживчий центр». Оскільки відповідач має непогашену кредитну заборгованість перед позивачем представник звернувся до суду з даним позовом.
Ухвалою Баранівського районного суду Житомирської області від 13.01.2025 року справу прийнято до провадження судді та призначено до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін з роз`ясненням процесуальних прав учасників справи, зокрема, щодо подання у визначені строки відповідачем відзиву на позов та клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін. 
Відповідач належним чином повідомлений про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін шляхом надсилання копії ухвали суду про відкриття провадження та позовної заяви з додатками в порядку спрощеного позовного провадження, однак поштове відправлення повернулось до суду з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою».
Копія ухвали про відкриття провадження та позовна заява направлялася відповідачу за зареєстрованим місцем перебування. Відзиву, заяв та клопотань до суду не надходило.
У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з розглядом справи за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Суд, на підставі ч. 5 ст. 279 Цивільного процесуального кодексу України розглянувши справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, виходить із наступного.
Враховуючи те, що у справі є достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін, зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи у відсутності сторін, що відповідає положенню ст. ст. 280, 281 та ч. 4 ст. 223 ЦПК України.
Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.
Судом встановлено, що 11.02.2023 року між ТОВ "Споживчий центр" та ОСОБА_2 укладено кредитний договір ОСОБА_1 був укладений Кредитний договір №11.02.2023-100000365. Кредитний договір (оферти) № 11.02.2023-100000365 від 11.02.2023 року переоформлено шляхом укладення 31.03.2023 року між ТОВ «Споживчий центр» та ОСОБА_1 кредитного договору (оферти) № 31.03.2023-010000076 шляхом підписання Заявки, що є невід`ємною частиною даного Договору. Згідно умов кредитного договору відповідач отримав готівкою в розмірі 11000,00 грн., строк надання кредиту – 42 дні, процентна ставка «Економ» - 2 % за один день користування в період первинного періоду, що становить 14 днів з дня надання кредиту , процентна ставка «Стандарт» - 3 % за 1 день користування кредитом протягом всього строку , на який надано кредит, окрім первинного періоду (а.с. 9-17). 
У статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа.
Положеннями статті 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису відповідно до вимог законів України «Про електронні документи та електронний документообіг» та «Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги», за умови використання засобу електронного підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
З матеріалів справи вбачається, що заявка до кредитного договору підписана відповідачем одноразовим ідентифікатором Р258 .
Абзац другий частини другої статті 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася.
З урахуванням викладеного слід дійти висновку про те, що будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статті 205, 207 ЦК України).
Оскільки, у наявних в матеріалах справи копії заявки відповідача та підтвердження кредитного договору наявні всі істотні умови кредитного договору, зокрема сума кредиту, строк користування кредитом, процентна ставка за користування кредитом, графік платежів, вказана заявка та підтвердження кредитного договору підписані власноручним електронним підписом відповідача, суд вважає, що наявні підстави вважати, що відповідач підписала кредитний договір та була проінформована про всі істотні умови кредитного договору.
На виконання умов кредитного договору від 31.03.2023 року відповідачу було надано кредитні кошти готівкою в розмірі 11000,00 гривень шляхом перерахунку на платіжну картку 516875*24, за допомогою системи LIQPAY , ID платежу 2216054481 (а.с.19).
Позивач свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах, передбачених договором.
Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
Відповідно до ч. 1 ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Статтею 526 ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
А згідно ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
ТОВ «Споживчий центр» належним чином виконав свої зобов`язання за кредитним договором, надавши відповідачу кредитні кошти на загальну суму 11000,00 грн.
Натомість, відповідач свої зобов`язання за кредитним договором виконував неналежним чином, провів лише часткову сплату по кредитному договору №31.03.2023 010000076 від 31.03.2023 року на загальну суму 1 260,00 грн. (платіж від 22.05.2023 року).
Згідно довідки про стан заборгованості за кредитним договором договору №31.03.2023 010000076 від 31.03.2023 року утворилася заборгованість у розмірі у розмірі 22060,00 грн., що складається із заборгованості по тілу кредиту у розмірі 9740,00 грн., заборгованості за відсотками у розмірі 12320,00 грн. ( а.с.8).
Правильність наданих товариством розрахунків заборгованості не спростована відповідачем в установленому законом порядку, вказаний розрахунок суд приймає до уваги як належний та допустимий доказ. У спростування зазначених представником позивача доводів відповідачем будь яких доказів не надано.
Суд вважає, що позивачем доведено факт виникнення зобов`язальних правовідносин між сторонами, зокрема, шляхом укладання договору кредиту між ТОВ «Споживчий центр» та відповідачем. При цьому, ТОВ «Споживчий центр» належним чином виконало свої обов`язки по наданню кредиту, а відповідач отримав кредитні кошти, але належним чином не виконував свої обов`язки за договором.
Враховуючи те, що відповідач, будучи ознайомленим з умовами кредитування, уклавши кредитний договір не виконує його істотні умови щодо порядку та строків погашення кредиту, а тому суд дійшов висновку, що позовні вимоги ТОВ «Споживчий центр» підлягають задоволенню в повному обсязі та з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за договором на загальну суму 22060,00 грн.
За правилами частини 1 статті 141 Цивільного процесуального кодексу України у зв`язку із задоволенням позову з відповідача на користь позивача слід стягнути понесені останнім та документально підтверджені витрати зі сплати судового збору у розмірі 2 422,40 грн., оскільки при поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою статті 4 Закону України Про судовий збір, в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.10, 12, 81, 76-80, 89, 141, 263-265, 268, 273, 280, 282-289, 354 ЦПК України, суд,-
ВИРІШИВ:
Позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Споживчий центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором – задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» заборгованість за кредитним договором №31.03.2023 010000076 від 31.03.2023 року у розмірі 22060 (двадцять дві тисячі шістдесят) гривень 00 копійок.
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» витрати зі сплати судового збору у розмірі 2 422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) гривні 40 копійок.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом 30 днів з дня його проголошення.
Заочне рішення може бути оскаржене позивачем шляхом подачі апеляційної скарги до Житомирського апеляційного суду протягом 30-ти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя         Бєлкіна Д.С.