ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАКАРПАТСЬКОЇ ОБЛАСТІ

вул. Коцюбинського, 2А, м. Ужгород, 88605, e-mail: inbox@zk.arbitr.gov.ua, вебадреса: http://zk.arbitr.gov.ua 

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 вересня 2026 р. м. Ужгород Справа № 907/186/26 

Господарський суд Закарпатської області у складі: головуючого судді Сисина С.В., за участі секретаря судового засідання Далекорій Б.В., розглянувши в загальному позовному провадженні справу
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Хайат Естейт», код ЄДРПОУ - 39139037, місцезнаходження - 03057, місто Київ, вулиця Довженка Олександра (Шевченківський район), будинок 18, офіс 17,
до відповідача Державного підприємства «УКРПРОДКОНТРАКТ» Державного агентства з управління резервами України, код ЄДРПОУ - 30433226, місцезнаходження - 89435, Закарпатська область, Ужгородський район, село Кінчеш, «Бази» мікрорайон, будинок 9,
про стягнення заборгованості за договором про постачання електричної енергії споживачу, 3% річних, пені, інфляційних втрат, та визначення порядку нарахування 3% річних на суму основного боргу,
за участі представників сторін:
від позивача - адвокат Оберемок Д.О. (згідно ордеру серії АІ №2128806 від 16.02.2026), в режимі ВКЗ, 
від відповідача - не з`явився,
В С Т А Н О В И В :
Товариство з обмеженою відповідальністю «Хайат Естейт» (далі - позивач, Товариство) через систему «Електронний суд ЄСІТС» звернулось до Господарського суду Закарпатської області з позовною заявою про стягнення з Державного підприємства «УКРПРОДКОНТРАКТ» Державного агентства з управління резервами України (далі - відповідач, Державне підприємство) 1086381,65 грн з яких: основний борг - 1051270,73 грн, пеня у розмірі 29625,92 грн, 2884,19 грн - 3% річних, 2600,81 грн інфляційні втрати. 
Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем умов договору про закупівлю електричної енергії №01-11/07/2025 від 11.07.2025 (далі - договір), внаслідок чого у останнього утворилася заборгованість за спожиту протягом вересня та жовтня 2025 року електричну енергію в розмірі 1051270,73 грн. Позивач зазначає, що попри підписання актів купівлі-продажу без заперечень та досягнення домовленостей щодо графіка погашення боргу, відповідач ухилився від своєчасної оплати у визначений договором 90-денний строк. Наведене з урахуванням прострочення відповідачем сплати коштів за поставлену в липні - серпні 2026 року електричну енергію стало підставою для нарахування, відповідно до ст. 625 ЦК України та умов договору, 3 % річних у сумі 2884,19 грн, інфляційних втрат у сумі 2600,81 грн та пені у розмірі подвійної облікової ставки НБУ в сумі 29625,92 грн. 
Окрім стягнення вказаних сум, позивач, посилаючись на ч. 10 ст. 238 ГПК України, просить визначити у рішенні порядок нарахування 3 % річних на суму основного боргу, починаючи з 11.02.2026 до моменту повного виконання судового рішення.
Процесуальні дії у справі
Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 16.02.2026 головуючим суддею для розгляду справи № 907/186/26 визначено суддю Андрейчука Л.В.
Згідно з ухвалою від 17.02.2026 суд відкрив провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи за наявними у справі матеріалами та встановив сторонам строки для подання заяв по суті спору.
Розпорядженням керівника апарату Господарського суду Закарпатської області від 03.03.2026 №02-02/22/26 «Щодо призначення повторного автоматизованого розподілу судових справ» призначено повторний автоматизований розподіл справи №907/186/26 у зв`язку з призначенням головуючого судді Андрейчука Л.В. на посаду судді Центрального апеляційного господарського суду, що унеможливлює продовження розгляду ним даної справи.
Автоматизованою системою документообігу суду для розгляду справи визначено головуючого суддю Сисина С.В., що підтверджується протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 03.03.2026.
Згідно з ухвалою від 09.03.2026 суд (у складі - головуючого судді Сисина С.В.) прийняв справу №907/186/26 до свого провадження та постановив здійснювати розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін.
16.03.2026 через систему «Електронний суд ЄСІТС» від відповідача надійшло клопотання про розгляд справи в порядку загального позовного провадження від 16.03.2026 (яке зареєстроване за вхідним №02.3.1-02/2410/26), згідно з яким відповідач просить розглядати справи у порядку загального позовного провадження за для правильного врегулювання спору.
Згідно з ухвалою від 19.03.2026 суд задовольнив клопотання відповідача про розгляд справи в порядку загального позовного провадження від 16.03.2026; здійснив перехід від спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи за наявними у справі матеріалами у справі №907/186/26 до розгляду справи за правилами загального позовного провадження зі стадії підготовчого засідання; призначив підготовче засідання на 08.04.2026; встановив сторонам строки на подачу заяв по суті справи.
Разом з цим, враховуючи, що згідно наказу №02.4-08/9-к від 07.04.2026 призначено відпустку судді Сисину С.В. на 08.04.2025, суд згідно з у ухвалою від 07.04.2026 призначив підготовче засідання на 21.04.2026.
Згідно з ухвалами від 20.04.2026 і від 15.05.2026 суд задовольнив заяви представника позивача - адвоката Оберемок Д.О. про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції від 17.04.2026 (яка зареєстрована за вхідним №02.3.1-02/3587/26 від 20.04.2026) та від 13.05.2026 (яка зареєстрована за вхідним №02.3.1-02/4585/26 від 14.05.2026).
20.04.2026 від представника відповідача - адвоката Резуненко О.А. надійшло клопотання про відкладення розгляду справи від 20.04.2026 (яке зареєстроване за вхідним №02.3.1-02/3635/26), згідно якого представник відповідача просить відкласти розгляд справи, призначеної на 21.04.2026, так як у нього призначене судове засідання по кримінальній справі в Ужгородському міськрайонному суді Закарпатської області, в якій він представляє інтереси учасника справи. 
Згідно з ухвалою від 21.04.2026 суд задовольнив клопотання представника відповідача - адвоката Резуненко О.А. про відкладення розгляду справи від 20.04.2026 та відклав підготовче засідання на 13.05.2026.
12.05.2026 від представника відповідача - адвоката Резуненко О.А. надійшло клопотання про відкладення (перенесення) розгляду справи (підготовчого засідання) та продовження строку підготовчого провадження від 12.05.2026 (яке зареєстроване за вхідним №02.3.1-02/4515/26).
Згідно з ухвалою від 13.05.2026 суд відмовив у задоволенні клопотання представника відповідача - адвоката Резуненко О.А. про відкладення (перенесення) розгляду справи (підготовчого засідання) та продовження строку підготовчого провадження від 12.05.2026; закрив підготовче провадження у справі та призначив справу до судового розгляду по суті на 11.06.2026.
11.06.2026 в судовому засіданні по розгляду справи по суті представник відповідача - адвокат Резуненко О.А. заявив усне клопотання, яке підтримала інший представник відповідача Коваль Ю.Є., про оголошення перерви у судовому засіданні, зазначивши про часткову сплату відповідачем основного боргу за договором про закупівлю електричної енергії №01-11/07/2025 від 11.07.2025, який є спірним у даній справі, а відтак, повідомив про необхідність подачі суду клопотання про закриття провадження у частині сплати такого боргу з копіями підтверджуючих документів.
Згідно з ухвалою від 11.06.2026 суд задовольнив усне клопотання представника відповідача - адвоката Резуненко О.А. про оголошення перерви в судовому засіданні; оголосив перерву в судовому засіданні до 08.07.2026 та з урахуванням пояснень представників сторін у судовому засіданні про часткове погашення відповідачем спірного боргу, зобов`язав позивача та відповідача не пізніше 06.07.2026 надати суду докази сплати відповідачем спірної у справі №907/186/26 заборгованості із зазначенням призначення сплати таких коштів (у випадку підтвердження здійснення оплати спірних коштів).
06.07.2026 через систему «Електронний суд ЄСІТС» від представника відповідача - адвоката Резуненко О.А. надійшло клопотання про відкладення (перенесення) розгляду справи від 06.07.2026 (яке зареєстроване за вхідним №02.3.1-02/6562/26), згідно з яким представник відповідача просить відкласти розгляд даної справи призначеної 08.07.2026 у зв`язку з перебуванням у відпустці та знаходженням за межами Закарпатської області.
07.07.2026 через систему «Електронний суд ЄСІТС» від представника відповідача - адвоката Резуненко О.А. надійшло клопотання про долучення доказів від 07.07.2026 (яке зареєстроване за вхідним №02.3.1-02/6612/26), згідно з яким до матеріалів справи відповідач долучив копії платіжних інструкцій за 2026 рік про сплату коштів за електричну енергію згідно договору про закупівлю електричної енергії №01-11/07/2025 від 11.07.2025.
Згідно з ухвалою від 08.07.2026 суд задовольнив клопотання представника відповідача - адвоката Резуненко О.А. про відкладення (перенесення) розгляду справи від 06.07.2026; відклав судовий розгляд справи по суті на 22.07.2026; з урахуванням пояснень представників сторін у судовому засіданні 11.06.2026 про часткове погашення відповідачем спірного боргу, з урахуванням поданих представником відповідача згідно клопотання про долучення доказів від 07.07.2026 копій платіжних інструкцій за 2026 рік про сплату коштів за електричну енергію згідно договору зобов`язав позивача не пізніше 20.07.2026 надати суду докази сплати відповідачем спірної у справі №907/186/26 заборгованості із зазначенням призначення сплати таких коштів та надати письмові пояснення щодо зарахування коштів відповідно до вказаних платіжних інструкцій в частині погашення спірної заборгованості в справі.
09.07.2026 через систему «Електронний суд ЄСІТС» від представника позивача - адвоката Оберемок Д.О. надійшли додаткові пояснення у справі від 09.07.2026 (які зареєстровані за вхідним №02.3.1-02/6734/26), згідно яких представник позивача просить поновити позивачу пропущений процесуальний строк на подання доказу - копії додатку №2 «Комерційна пропозиція» до договору №01-11/07/2025 від 11.07.2025 і долучити його до матеріалів справи, а також долучити до матеріалів справи: копії акту звірки взаємних розрахунків станом на 08.07.2026; копії платіжних інструкцій №17 від 14.11.2025, №19 від 18.11.2025, №20 від 20.11.2025, №21 від 24.11.2025, №26 від 27.11.2025, №32 від 08.12.2025, №35 від 12.12.2025, №47 від 30.12.2025, №52 від 16.01.2026, №54 від 20.01.2026, №70 від 11.02.2026, №72 від 13.02.2026, №82 від 26.02.2026, №88 від 04.03.2026, №100 від 23.03.2026, №110 від 09.04.2026, №163 від 06.05.2026, №196 від 29.05.2026.
10.07.2026 через систему «Електронний суд ЄСІТС» від представника позивача - адвоката Оберемок Д.О. надійшла заява про закриття провадження у справі в частині та повернення судового збору від 10.07.2026 (яка зареєстрована за вхідним №02.3.1-02/6772/26).
Згідно з ухвалою від 14.07.2026 суд постановив:
- задовольнити клопотання представника позивача - адвоката Оберемок Д.О. про поновлення строку на подання доказу та долучення такого до матеріалів справи, наведене у додаткових поясненнях у справі від 09.07.2026 (які зареєстровані за вхідним №02.3.1-02/6734/26 від 09.07.2026);
- поновити Товариству з обмеженою відповідальністю «Хайат Естейт» строк на подання доказу згідно клопотання представника позивача про поновлення строку на подання доказу, наведеного у додаткових поясненнях у справі від 09.07.2026 (які зареєстровані за вхідним №02.3.1-02/6734/26 від 09.07.2026);
- долучити до матеріалів справи копію додатку №2 «Комерційна пропозиція» до договору №01-11/07/2025 від 11.07.2025, який поданий згідно додаткових пояснень у справі представника позивача від 09.07.2026 (які зареєстровані за вхідним №02.3.1-02/6734/26 від 09.07.2026);
- задовольнити клопотання представника позивача - адвоката Оберемок Д.О. про долучення доказів і долучити до матеріалів справи копію акту звірки взаємних розрахунків станом на 08.07.2026; копії платіжних інструкцій №17 від 14.11.2025, №19 від 18.11.2025, №20 від 20.11.2025, №21 від 24.11.2025, №26 від 27.11.2025, №32 від 08.12.2025, №35 від 12.12.2025, №47 від 30.12.2025, №52 від 16.01.2026, №54 від 20.01.2026, №70 від 11.02.2026, №72 від 13.02.2026, №82 від 26.02.2026, №88 від 04.03.2026, №100 від 23.03.2026, №110 від 09.04.2026, №163 від 06.05.2026, №196 від 29.05.2026;
- задовольнити клопотання представника відповідача - адвоката Резуненко О.А. про долучення доказів від 07.07.2026 (яке зареєстроване за вхідним №02.3.1-02/6612/26) та долучити до матеріалів справи копії платіжних інструкцій за 2026 рік про сплату коштів за електричну енергію згідно договору про закупівлю електричної енергії №01-11/07/2025 від 11.07.2025, а саме: №82 від 26.02.2026 року на суму 50000,00 грн, №88 від 04.03.2026 року на суму 30000,00 грн, №110 від 09.04.2026 року на суму 100000,00 грн, №163 від 06.05.2026 року на суму 200000,00 грн, №196 від 29.05.2026 року на суму 50000,00 грн.
22.07.2026 через систему «Електронний суд ЄСІТС» від представника відповідача - адвоката Резуненко О.А. надійшло клопотання про долучення доказів від 07.07.2026 (яке зареєстроване за вхідним №02.3.1-02/7218/26), згідно з яким представник відповідача просить долучити до матеріалів справи копії платіжних інструкцій №230 і №232 від 21.07.2026 про сплату коштів за електричну енергію в загальній сумі 151347,00 грн в частині погашення спірного основного боргу згідно договору про закупівлю електричної енергії №01-11/07/2025 від 11.07.2025.
Згідно з ухвалою від 22.07.2026 суд задовольнив заяву представника позивача - адвоката Оберемок Д.О. про закриття провадження у справі в частині та повернення судового збору в частині від 10.07.2026 (яка зареєстрована за вхідним №02.3.1-02/6772/26 від 10.07.2026); закрив на підставі п. 2 ч. 1 ст. 231 ГПК України у зв`язку з відсутністю предмету спору провадження у справі №907/186/26 за позовом ТОВ «Хайат Естейт» до Державного підприємства «УКРПРОДКОНТРАКТ» Державного агентства з управління резервами України про стягнення 1086381,65 грн в частині позовних вимог про стягнення з відповідача 439196,66 грн основного боргу за договором про закупівлю електричної енергії №01-11/07/2025 від 11.07.2025; повернув позивачу судовий збір у розмірі 5270,36 грн, сплачений за подання позову відповідно до платіжної інструкції №61 від 11.02.2026.
Згідно з ухвалою від 22.07.2026 суд задовольнив клопотання представника відповідача - адвоката Резуненко О.А. про долучення доказів від 22.07.2026 (яке зареєстроване за вхідним №02.3.1-02/7218/26) та долучив до матеріалів справи копії платіжних інструкцій за 2026 рік про сплату коштів за електричну енергію згідно договору про закупівлю електричної енергії №01-11/07/2025 від 11.07.2025, а саме: №230 від 21.07.2026 на суму 100000,00 грн, №232 від 21.07.2026 року на суму 51347,00 грн; задовольнив усне клопотання представника відповідача - адвоката Резуненко О.А. про оголошення перерви в судовому засіданні; оголосив перерву в судовому засіданні до 27.08.2026.
26.08.2026 через систему «Електронний суд ЄСІТС» від представника відповідача - адвоката Резуненко О.А. надійшло клопотання про відкладення (перенесення) розгляду справи від 26.08.2026 (яке зареєстроване за вхідним №02.3.1-02/8409/26), згідно з яким представник відповідача, повідомивши про отриману ним травму 23.08.2026, що підтверджено долученою до клопотання копією довідки КНП «Центральна міська клінічна лікарня» Ужгородської міської ради від 24.08.2026 №12255/1076, просив відкласти судовий розгляд справи, призначений на 27.08.2026, на інший день. 
26.08.2026 через систему «Електронний суд ЄСІТС» від представника позивача - адвоката Оберемок Д.О. надійшла заява про закриття провадження у справі в частині та повернення судового збору від 26.08.2026 (яка зареєстрована за вхідним №02.3.1-02/8405/26).
Згідно з ухвалою від 27.08.2026 суд задовольнив заяву представника позивача - адвоката Оберемок Д.О. про закриття провадження у справі в частині фактично сплаченої заборгованості від 26.08.2026 (яка зареєстрована за вхідним №02.3.1-02/8405/26 від 26.08.2026); закрив на підставі п. 2 ч. 1 ст. 231 ГПК України у зв`язку з відсутністю предмету спору провадження у справі №907/186/26 за позовом ТОВ «Хайат Естейт» до Державного підприємства «УКРПРОДКОНТРАКТ» Державного агенства з управління резервами України про стягнення 647184,99 грн, з яких: основний борг за договором про закупівлю електричної енергії №01-11/07/2025 від 11.07.2025 в сумі 612074,07 грн, пеня у розмірі 29625,92 грн, 2884,19 грн - 3 % річних, 2600,81 грн інфляційні втрати в частині позовних вимог про стягнення з відповідача 221347,00 грн основного боргу за договором про закупівлю електричної енергії №01-11/07/2025 від 11.07.2025; задовольнив клопотання представника позивача - адвоката Оберемок Д.О. про повернення судового збору, наведене у вказаній заяві про закриття провадження у справі в частині та повернув позивачу судовий збір у розмірі 2656,16 грн, сплачений за подання позову відповідно до платіжної інструкції №61 від 11.02.2026.
За результатом судового засідання від 27.08.2026 суд задовольнив клопотання представника відповідача - адвоката Резуненко О.А. про відкладення (перенесення) розгляду справи від 26.08.2026 (яке зареєстроване за вхідним №02.3.1-02/8409/26) та відклав розгляд справи по суті на 02.09.2026.
02.09.2026 через систему «Електронний суд» від представника відповідача - адвоката Резуненка О.А. надійшло клопотання про долучення доказів від 02.09.2026 (яке зареєстроване за вхідним №02.3.1-02/8555/26 від 02.09.2026), згідно з яким відповідач просить долучити до матеріалів справи копію заяви Державного підприємства «УКРПРОДКОНТРАКТ» Державного агентства з управління резервами України скерованої до Товариства з обмеженою відповідальністю «Хайат Естейт» щодо розстрочення погашення залишку заборгованості №40000-1/228 від 24.08.2026 та копію платіжної інструкції №259 від 01.09.2026 про сплату 30000 грн на користь позивача.
У судовому засіданні по розгляду справи по суті 02.09.2026 представник відповідача підтримав подане клопотання про долучення доказів, вказавши, що долучені докази підтверджують вжиття відповідачем заходів щодо мирного врегулювання спору, про що свідчить лист відповідача на адресу позивача щодо розстрочення погашення залишку заборгованості №40000-1/228 від 24.08.2026 та вказав, що відповідно до платіжної інструкції №259 від 01.09.2026 відповідач добровільно погасив 30000 грн спірного боргу.
Представник позивача у судовому засіданні по розгляду справи по суті 02.09.2026 повідомив, що Товариство не заперечує проти долучення доказів, поданих відповідачем згідно клопотання від 02.09.2026, вказав, що відсутня можливість мирного врегулювання спору, враховуючи наявність тривалої заборгованості за договором, та одночасно, врахувавши сплату відповідачем згідно платіжної інструкції №259 від 01.09.2026 30000 грн у рахунок добровільного погашення спірного боргу в даній справі згідно договору, заявив усне клопотання, проти якого не заперечив представник відповідача, про закриття на підставі п. 2 ч. 1 ст. 231 ГПК України у зв`язку з відсутністю предмету спору провадження у справі №907/186/26 в частині позовних вимог про стягнення з відповідача 30000,00 грн основного боргу за договором про закупівлю електричної енергії №01-11/07/2025 від 11.07.2025.
Згідно з ухвалою від 02.09.2026 суд задовольнив клопотання представника відповідача - адвоката Резуненка О.А. про долучення доказів від 02.09.2026 (яке зареєстроване за вхідним №02.3.1-02/8555/26 від 02.09.2026) та долучив до матеріалів справи копію заяви Державного підприємства скерованої до ТОВ «Хайат Естейт» щодо розстрочення погашення залишку заборгованості №40000-1/228 від 24.08.2026 і копію платіжної інструкції №259 від 01.09.2026 про сплату 30000 грн на користь позивача; задовольнив усне клопотання представника позивача - адвоката Оберемок Д.О. про закриття провадження в частині та закрив на підставі п. 2 ч. 1 ст. 231 ГПК України у зв`язку з відсутністю предмету спору провадження у справі №907/186/26 про стягнення 425837,99 грн в частині позовних вимог про стягнення з відповідача 30000,00 грн основного боргу за договором про закупівлю електричної енергії №01-11/07/2025 від 11.07.2025.
Надалі у судовому засіданні по розгляду справи по суті 02.09.2026 під час з`ясування обставин справи і перевірки їх доказами, суд заслухав вступні слова представників позивача та відповідача, відповідно до ч.1 ст.210 ГПК України дослідив наявні у справі письмові та електронні докази, пояснення учасників справи, викладені в заявах по суті справи та після заслуховування промов (заключних слів) представників позивача і відповідача у судових дебатах, відповідно до ч. 1 ст. 219 ГПК України оголосив про перехід до стадії ухвалення судового рішення, повідомивши дату та час його проголошення у цьому судовому засіданні 03.09.2026.
На підставі всебічного, повного, об`єктивного та безпосереднього дослідження наявних у справі доказів, повернувшись 03.09.2026 в судове засідання у повідомлений час, суд проголосив скорочене (вступну та резолютивну частини) рішення.
Відповідно до ч. 5 ст. 240 ГПК України датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене).
Аргументи сторін
Суть спору за позицією позивача
Відповідно до позовної заяви від 16.02.2026 позовні вимоги у справі обґрунтовані тим, що Товариство здійснює діяльність на підставі ліцензії з постачання електричної енергії споживачу, виданої постановою НКРЕКП №276 від 28.02.2019. 11.07.2025 між ТОВ «Хайат Естейт» (постачальник) та Державним підприємством «Укрпродконтракт» Державного агентства резерву України (споживач) було укладено договір про постачання електричної енергії споживачу №01-11/07/2025.
Відповідно до п. 2.1 договору, постачальник зобов`язався постачати споживачу електричну енергію за ДК 021:2015 - 09310000-5 - Електрична енергія для забезпечення потреб електроустановок, а споживач зобов`язався прийняти та оплатити її вартість у розмірах, строки та порядку, визначених договором. Пунктом 4.1 договору передбачено обов`язок постачальника здійснювати своєчасну закупівлю електричної енергії в обсягах, що забезпечують задоволення попиту споживача. Пунктом 5.4 договору визначено, що розрахунковим періодом є календарний місяць. Згідно з п. 5.6 договору оплата акта постачальника має бути здійснена у строк, визначений у комерційній пропозиції (додаток №2 до договору). Пунктом 3 додатка №2 до договору встановлено термін надання акту купівлі-продажу протягом 10 робочих днів, а оплату - протягом 90 календарних днів після отримання акту за звітний період. При цьому зазначений строк у 90 календарних днів є максимальним терміном відтермінування оплати, а п. 6.2.1 договору закріплено обов`язок споживача забезпечувати своєчасну та повну оплату.
Позивач вказує, що належним чином виконав свої договірні зобов`язання та поставив відповідачу електричну енергію. У вересні 2025 року відповідач спожив електричну енергію на загальну суму 657571,68 грн. Відповідач за вказаний період здійснив лише часткову оплату на суму 288375,02 грн, внаслідок чого залишок простроченого боргу за вересень 2025 року склав 369196,66 грн. У жовтні 2025 року відповідач спожив електричну енергію згідно з актом №4392 від 31.10.2025 на суму 682074,07 грн, строк оплати за яким із урахуванням 90-денного відтермінування сплив 08.02.2026, однак оплата відповідачем здійснена не була. Загальна сума невиконаного станом на день подачі позову основного грошового зобов`язання за частину вересня 2025 року та повний місяць жовтень 2025 року становить 1051270,73 грн. Документи та рахунки за поставлену в 2025 році електричну енергію за договором направлялися відповідачу на адреси, вказані в договорі, а саме: на електронну адресу ukrprodkontrakt@ukr.net та поштову адресу: 88015, місто Ужгород, а/с 45, жодних заперечень від відповідача не надходило. Також позивач сформував акт №5040 від 30.11.2025 за листопад 2025 року на суму 488375,02 грн зі строком оплати до 10.03.2026, однак така заборгованість за листопад 2025 року не є предметом цього спору.
Відповідач визнав наявність боргу, звернувшись до позивача листом №400001-2-35 від 03.12.2025 з проханням про розтермінування погашення заборгованості. Позивач, діючи добросовісно, погодив запропонований графік виплат, проте відповідач взятих на себе зобов`язань за цим графіком та договором не виконав. Станом на 11.02.2026 кошти в сумі 1051270,73 грн не сплачені.
Водночас, з матеріалів позовної заяви вбачається, що Державне підприємство протягом дії договору допускало прострочення сплати основного боргу за попередні (до вересня 2025 року) місяці, зокрема, мали місце несвоєчасні розрахунки відповідача за поставлену в липні - серпні 2025 року електроенергію за актами №3235 за 31.08.2025 і №2929 за 31.07.2025.
У зв`язку з простроченням виконання грошового зобов`язання, на підставі п. 5.7 договору, п. 6 додатка №2 до договору та ст. 625 ЦК України, позивачем заявлено до стягнення з відповідача: пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ у сумі 29625,92 грн, 3% річних у сумі 2884,19 грн та інфляційні витрати у сумі 2600,81 грн. 
Зокрема, позивачем разом з позовною заявою до суду скеровані розрахунки 3% річних, пені та інфляційних втрат по актам №4392 за 31.10.2025, №3792 за 30.09.2025, №3235 за 31.08.2025, №2929 за 31.07.2025, відповідно до яких Товариство, із врахуванням визначеного додатком 2 до договору про постачання електричної енергії споживачу №01-11/07/2025 від 11.07.2025 обов`язком споживача здійснити оплату за поставлену електричну енергію протягом 90 календарних днів після отримання акту купівлі-продажу електричної енергії за звітний період, визначило періоди прострочення за кожним актом за липень - жовтень 2025 року та суми прострочення, які визначені із врахуванням днів сплати Державним підприємством коштів у погашення основного боргу за договором за період липня - серпня 2025 року та наявності такого основного боргу за договором за період вересня - жовтня 2025 року в сумі 1051270,73 грн. Із врахуванням таких періодів прострочення та сум прострочення, разом із стягненням основного боргу в розмірі 1051270,73 грн, позивачем нараховано до стягнення з відповідача пеню у розмірі 29625,92 грн, 2884,19 грн - 3 % річних та 2600,81 грн інфляційних втрат, які нараховані за кожним періодом прострочення. 
Крім того, на підставі ч. 10 ст. 238 ГПК України позивач просить суд зазначити в рішенні про нарахування 3% річних на суму основного боргу (1051270,73 грн), починаючи з 11.02.2026 і до моменту повного виконання судового рішення.
Позиція відповідача
Відповідач відзиву на позовну заяву не подав, доказів погашення заборгованості не представив.
Відповідно до приписів ч. 2 ст. 14 ГПК України учасник справи розпоряджається своїми правами на власний розсуд.
Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (ч. 4 ст. 13 ГПК України).
Відтак, з врахуванням положень ч.9 ст.165, ч.2 ст.178 ГПК України, суд вирішив справу за наявними в ній матеріалами.
На виконання вимог ухвали суду від 08.07.2026 про надання сторонам письмових пояснень щодо зарахування коштів відповідно до платіжних інструкцій в погашення спірної за договором заборгованості за період вересня - жовтня 2025 року, у додаткових письмових поясненнях у справі від 09.07.2026 представник позивача з посиланням на умови договору та копії платіжних інструкцій №17 від 14.11.2025, №19 від 18.11.2025, №20 від 20.11.2025, №21 від 24.11.2025, №26 від 27.11.2025, №32 від 08.12.2025, №35 від 12.12.2025, №47 від 30.12.2025, №52 від 16.01.2026, №54 від 20.01.2026, №70 від 11.02.2026, №72 від 13.02.2026, №82 від 26.02.2026, №88 від 04.03.2026, №100 від 23.03.2026, №110 від 09.04.2026, №163 від 06.05.2026, №196 від 29.05.2026 про оплату Державним підприємством із зазначенням призначення платежів коштів за договором, навів обставини справи та обгрунтував підставність стягнення з відповідача основного боргу за спірний період (про що також зазначив у складеному Товариством акті звірки взаємних розрахунків станом на 08.07.2026), а також навів обставини справи та обгрунтував підставність стягнення з Державного підприємства «УКРПРОДКОНТРАКТ» 2884,19 грн - 3% річних, 2600,81 грн - інфляційних втрат та пені у розмірі 29625,92 грн, які нараховані за неналежне виконання відповідачем договору про закупівлю електричної енергії №01-11/07/2025 від 11.07.2025 та з урахуванням часткового погашення відповідачем боргу відповідно до цих платіжних інструкцій.
Врахувавши постановлення судом ухвал про задоволення заяв (клопотань) представника позивача - адвоката Оберемок Д.О. про закриття провадження у справі в частині, а саме: 
- ухвали від 22.07.2026 про закриття на підставі п. 2 ч. 1 ст. 231 ГПК України у зв`язку з відсутністю предмету спору провадження у справі №907/186/26 в частині позовних вимог про стягнення з відповідача 439196,66 грн основного боргу за договором;
- ухвали від 27.08.2026 про закриття на підставі п. 2 ч. 1 ст. 231 ГПК України у зв`язку з відсутністю предмету спору провадження у справі №907/186/26 в частині позовних вимог про стягнення з відповідача 221347,00 грн основного боргу за договором;
- ухвали від 02.09.2026 про закриття на підставі п. 2 ч. 1 ст. 231 ГПК України у зв`язку з відсутністю предмету спору провадження у справі №907/186/26 в частині позовних вимог про стягнення з відповідача 30000,00 грн основного боргу за договором, 
на час ухвалення рішення розгляд справи судом здійснюється в частині позовних вимог про стягнення з Державного підприємства «УКРПРОДКОНТРАКТ» Державного агенства з управління резервами України на користь ТОВ «Хайат Естейт» 395837,99 грн, з яких: 360727,07 грн - заборгованість за договором про закупівлю електричної енергії №01-11/07/2025 від 11.07.2025, 2884,19 грн - 3% річних, 2600,81 грн - інфляційні втрати та пеня у розмірі 29625,92 грн, нараховані за неналежне виконання договору.
Фактичні обставини справи встановлені судом, та зміст спірних правовідносин
11.07.2025 між Державним підприємством «УКРПРОДКОНТРАКТ» Державного агенства з управління резервами України (як споживачем) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Хайат Естейт» (як постачальником) був укладений договір про закупівлю електричної енергії №01-11/07/2025 (далі - договір).
Згідно з п. 1.1. договору, цей договір про закупівлю електричної енергії споживачу є договором, який встановлює порядок та умови постачання електричної енергії як товарної продукції споживачу (далі - споживач) постачальником електричної енергії (далі - постачальник) та укладається сторонами, 3 урахуванням вимог Цивільного кодексу України, Господарського кодексу України, постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження особливостей здійснення публічних закупівель товарів, робіт і послуг для замовників, передбачених Законом України «Про публічні закупівлі», на період дії правового режиму воєнного стану в Україні та протягом 90 днів з дня його припинення або скасування» від 12.10.2022 №1178 (далі - особливості), шляхом приєднання споживача до умов цього договору.
Відповідно до п. 1.2. договору, умови цього договору розроблені відповідно до Закону України «Про ринок електричної енергії» та Правил роздрібного ринку електричної енергії, затверджених постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, від 14.03.2018 №312 (далі - ПРРЕЕ). Далі по тексту цього договору постачальник або споживач іменуються сторона, а разом - сторони.
Згідно з п. 2.1. договору, постачальник зобов`язується постачати споживачу електричну енергію за ДК 021:2015 - 09310000-5 - Електрична енергія (як різновид товарної продукції - далі товар) для забезпечення потреб електроустановок, а споживач зобов`язується прийняти та оплатити вартість електричної енергії у розмірах, строки та порядку, що визначені договором.
Відповідно до п. 2.2. договору, обсяги закупівлі товарів можуть бути зменшені залежно від реального фінансування видатків.
Згідно з п. 2.3. договору, для постачання електричної енергії споживач має діючий договір споживача про надання послуг з розподілу (передачі) електричної енергії, на підставі якого споживач набув право отримувати послугу з розподілу електричної енергії та правомірне споживання електричної енергії та фізичну доставку електричної енергії до межі балансової належності об`єкта споживача.
Відповідно до п. 2.4. договору, загальний (плановий) обсяг закупівлі електричної енергії за цим договором становить 450 000 кВт* год.
Згідно з п. 3.1. договору, початком постачання електричної енергії споживачу є дата, зазначена в заяві-приєднанні, яка є додатком 1 до цього договору.
Відповідно до п. 3.2. договору, споживач має право вільно змінювати постачальника відповідно до процедури, визначеної ПРРЕЕ, та умов цього договору.
Згідно з п. 3.3. договору, постачальник за цим договором не має права вимагати від споживача будь-якої іншої плати за електричну енергію, що не визначена у комерційній пропозиції, яка є додатком 2 до цього договору.
Відповідно до п. 4.1. договору, для забезпечення безперервного надання послуг з постачання електричної енергії споживачу постачальник зобов`язується здійснювати своєчасну закупівлю електричної енергії в обсягах, що за належних умов забезпечать задоволення попиту на споживання електричної енергії споживачем.
Згідно з п. 4.3. договору, споживач має право на отримання компенсації за недотримання показників комерційної якості надання послуг постачальником. Постачальник зобов`язується надавати компенсацію споживачу за недотримання показників комерційної якості надання послуг постачальником у порядку, затвердженому регулятором, опублікувати на своєму офіційному веб-сайті порядок надання компенсацій та їх розміри.
Відповідно до п. 5.1. договору, ціна цього договору становить 3211695,00 грн, у тому числі: 535282,50 грн. ПДВ, (ціна договору визначається з урахуванням вимог Податкового Кодексу України). Споживач бере бюджетні зобов`язання за цим договором відповідно до наявних бюджетних асигнувань відповідно до статей 23 та 48 Бюджетного кодексу України. Підчас дії даного договору бюджетні зобов`язання можуть змінюватись відповідно до кошторисних призначень та регламентуватися шляхом укладання додаткових угод, але в будь якому випадку бюджетні зобов`язання не можуть перевищувати суму договору.
Згідно з п. 5.1.1. договору, ціна за одиницю товару за 1 кВт*год. електричної енергії за цим договором становить 7,1371 грн, у тому числі ПДВ: 1,18952 грн. Ціна за одиницю товару та ціна (сума) договору переглядається (перераховується) відповідно до додатку 2 до договору. Ціна за одиницю товару включає в себе вартість послуг оператора системи передачі щодо надання послуг з передачі електричної енергії та не включає послугу з розподілу електричної енергії, які необхідні для виконання договору.
Відповідно до п. 5.2. договору, споживач розраховується з постачальником за електричну енергію за цінами, що визначаються відповідно до механізму визначення ціни електричної енергії (з урахуванням послуги з передачі електричної енергії) згідно з обраною споживачем комерційною пропозицією, яка є додатком 2 до цього договору.
Згідно з п. 5.3. договору, ціна електричної енергії має зазначатися постачальником у актах купівлі-продажу електричної енергії, як товарної продукції (далі за текстом також - акт) за цим договором, у тому числі у разі її зміни.
Відповідно до п. 5.4. договору, розрахунковим періодом за цим договором є календарний місяць.
Відповідно до п. 5.6. договору, оплата акту постачальника за цим договором має бути здійснена споживачем у строк, визначений у комерційній пропозиції, що є додатком 2 до договору. Всі платіжні документи, що виставляються постачальником споживачу, мають містити чітку інформацію про суму платежу, порядок та строки оплати, що погоджені сторонами цього договору, а також інформацію щодо адреси, телефонів, офіційних веб-сайтів для отримання інформації про подання звернень, скарг та претензій щодо якості постачання електричної енергії та надання повідомлень про загрозу електробезпеки.
Згідно з п. 5.7. договору, у разі порушення споживачем строків оплати за цим договором, постачальник має право вимагати сплату пені. Пеня нараховується за кожен день прострочення оплати. Споживач сплачує за вимогою постачальника пеню у розмірі, що визначається цим договором та зазначається в комерційній пропозиції, яка є додатком 2 до цього договору.
Відповідно до п. 5.8. договору, у разі виникнення у споживача заборгованості за електричну енергію за цим договором Споживач повинен звернутися до Постачальника із заявою про складення графіка погашення заборгованості на строк не більше 12 місяців та за вимогою постачальника подати довідки, що підтверджують неплатоспроможність (обмежену платоспроможність) споживача. Графік погашення заборгованості оформляється додатком до цього договору або окремим договором про реструктуризацію заборгованості. Укладення сторонами та дотримання споживачем графіка погашення заборгованості не звільняє споживача від здійснення поточних платежів за цим договором. У разі недотримання графіка погашення заборгованості або прострочення оплати поточних платежів постачальник має право здійснювати заходи з припинення постачання електричної енергії споживачу у порядку, визначеному ПРРЕЕ.
Згідно з п. 5.9. договору, споживач здійснює плату за послугу з розподілу (передачі) електричної енергії або через постачальника, або безпосередньо оператору системи. Спосіб оплати за послугу з розподіту (передачі) електричної енергії зазначається в комерційній пропозиції, яка є додатком 2 до цього договору.
Відповідно до п. 5.10. договору, споживач має право обрати на розрахунковий період іншого постачальника в установленому ПРРЕЕ порядку, за умов, що в нього є укладений договір про розподіл (передачу) електричної енергії з оператором системи та відсутнє припинення постачання електричної енергії внаслідок наявної заборгованості за постачання електричної енергії перед діючим постачальником.
Згідно з п. 5.11. договору, звіряння фактичного обсягу спожитої електричної енергії на певну дату чи протягом відповідного періоду здійснюється на вимогу однієї із сторін договору впродовж 7 робочих днів.
Відповідно до п. 5.12. договору, комерційна пропозиція, яка є додатком 2 до цього договору, має містити наступну інформацію:
1) ціну (тариф) електричної енергії, у тому числі диференційовані ціни (тарифи), та порядок її визначення та зміни;
2) спосіб оплати;
3) термін надання акту купівлі-продажу електричної енергії, як товарної продукції та строк його оплати;
4) визначення способу оплати послуг з розподілу через постачальника з наступним переведенням цієї оплати постачальником оператору системи та/або напряму з оператором системи;
5) розмір пені за порушення строку оплати або штраф;
6) розмір компенсації споживачу за недодержання постачальником якості надання комерційних послуг;
7) розмір штрафу за дострокове розірвання договору у випадках, не передбачених умовами договору;
8) термін дії договору та умови пролонгації;
9) дата та підпис споживача. Після прийняття споживачем комерційних пропозицій Постачальника внесення змін до них можливе лише за згодою сторін або в порядку, встановленому чинним законодавством.
Згідно з п. 5.13. договору, споживач не відповідає перед постачальником за несвоєчасне виконання грошових бюджетних зобов`язань у разі затримки фінансування з державного бюджету або неперерахування (несвоєчасного перерахування) коштів Державною казначейською службою України (зміст цього пункту може змінюватись, однак не в сторону погіршення умов оплати для споживача).
Відповідно до п. 5.14. договору, обсяг споживання електричної енергії по об`єкту споживання споживача визначається на підставі даних комерційного обліку. Організація порядку здійснення комерційного обліку споживання електричної енергії споживачем здійснюється відповідно до вимог Кодексу комерційного обліку електричної енергії, затвердженого постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 14.03.2018 №311 (із змінами) та інших нормативно-правових актів України.
Згідно з п. 6.1. договору, споживач має право:
1) отримувати електричну енергію на умовах, зазначених у цьому договорі;
2) купувати електричну енергію із забезпеченням рівня якості комерційних послуг, відповідно до вимог діючих стандартів якості надання послуг, затверджених регулятором, а також на отримання компенсації за порушення таких вимог, розмір якої визначено в комерційній пропозиції;
3) безоплатно отримувати всю інформацію стосовно його прав та обов`язків, інформацію про ціну, порядок оплати спожитої електричної енергії, а також іншу інформацію, що має надаватись Постачальником відповідно до чинного законодавства та/або цього договору;
4) безоплатно отримувати інформацію про обсяги та інші параметри власного споживання електричної енергії;
5) звертатися до постачальника для вирішення будь-яких питань, пов`язаних з виконанням цього договору;
6) вимагати від постачальника пояснень щодо отриманих актів і у випадку незгоди з порядком розрахунків або розрахованою сумою вимагати проведення звіряння розрахункових даних та/або оскаржувати їх в установленому цим договором та чинним законодавством порядку;
7) проводити звіряння фактичних розрахунків в установленому ПРРЕЕ порядку з підписанням відповідного акту;
8) вільно обирати іншого електропостачальника та розірвати цей договір у встановленому цим договором та чинним законодавством порядку;
9) оскаржувати будь-які несанкціоновані, неправомірні чи інші дії постачальника, що порушують права споживача, та брати участь у розгляді цих скарг на умовах, визначених чинним законодавством та цим договором;
10) отримувати відшкодування збитків від постачальника, понесених у зв`язку з невиконанням або неналежним виконанням постачальником своїх зобов`язань перед споживачем, відповідно до умов цього договору та чинного законодавства;
11) перейти на постачання електричної енергії до іншого електропостачальника, у разі наявності договору споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії та відсутності припинення постачання електричної енергії внаслідок наявності заборгованості за постачання електричної енергії перед діючим постачальником, та/або достроково призупинити чи розірвати договір у встановленому ним порядку;
12) інші права, передбачені чинним законодавством і цим договором.
Відповідно до п. 6.2. договору, споживач зобов?язується:
1) забезпечувати своєчасну та повну оплату спожитої електричної енергії згідно з умовами цього договору;
2) раціонально використовувати електричну енергію, обережно поводитися з електричними пристроями та використовувати отриману електричну енергію виключно для власного споживання та не допускати несанкціонованого споживання електричної енергії;
3) протягом 10 робочих днів до початку постачання електричної енергії новим електропостачальником, але не пізніше дати, визначеної цим договором, розрахуватися з постачальником за спожиту електричну енергію;
4) надавати забезпечення виконання зобов`язань з оплати за постачання електричної енергії у випадку неможливості погасити заборгованість за постачання та/або перебування в процесі ліквідації чи банкрутства відповідно до Цивільного кодексу України та ПРРЕЕ;
5) безперешкодно допускати на свою територію, у свої житлові, виробничі, господарські та підсобні приміщення, де розташовані вузли обліку електричної енергії, засоби вимірювальної техніки тощо, представників Постачальника після пред`явлення ними службових посвідчень для звіряння показів щодо фактично спожитої електричної енергії;
6) відшкодовувати постачальнику збитки, понесені ним у зв`язку з невиконанням або неналежним виконанням споживачем своїх зобов`язань перед постачальником, що покладені на нього чинним законодавством та/або цим договором;
7) виконувати інші обов`язки, покладені на споживача чинним законодавством та/або цим договором.
Згідно з п. 7.1. договору, постачальник має право:
1) отримувати від споживача плату за поставлену електричну енергію;
2) контролювати правильність оформлення споживачем платіжних документів;
3) ініціювати припинення постачання електричної енергії споживачу у порядку та на умовах, визначених цим договором та чинним законодавством;
4) безперешкодного доступу до розрахункових засобів вимірювальної техніки споживача для перевірки показів щодо фактично використаних споживачем обсягів електричної енергії;
5) проводити разом зі споживачем звіряння фактично використаних обсягів електричної енергії з підписанням відповідного акту;
6) отримувати відшкодування збитків від споживача, що понесені постачальником у зв`язку з невиконанням або неналежним виконанням споживачем своїх зобов`язань перед постачальником, відповідно до умов цього договору та чинного законодавства, у тому числі отримувати відшкодування збитків від споживача за дострокове розірвання договору у випадках, не передбачених договором;
7) інші права, передбачені чинним законодавством і цим договором.
Відповідно до п. 7.2. договору, постачальник зобов`язується:
1) забезпечувати належну комерційну якість надання послуг з постачання електричної енергії відповідно до вимог чинного законодавства та цього договору;
2) нараховувати і виставляти акти споживачу за поставлену електричну енергію відповідно до вимог та у порядку, передбачених ПРЕЕ та цим договором;
3) надавати споживачу інформацію про його права та обов`язки, ціни на електричну енергію, порядок оплати за спожиту електричну енергію, порядок зміни діючого постачальника та іншу інформацію, що вимагається цим договором та чинним законодавством, а також інформацію про ефективне споживання електричної енергії. Така інформація оприлюднюється на офіційному веб-сайті Постачальника і безкоштовно надається споживачу на його запит;
4) видавати споживачеві безоплатно платіжні документи та форми звернень;
5) приймати оплату наданих за цим договором послуг будь-яким способом, що передбачений цим договором;
6) проводити оплату послуг з розподілу електричної енергії оператору системи, якщо споживач не обрав спосіб оплати послуги з розподілу напряму з оператором системи;
7) розглядати в установленому законодавством порядку звернення споживача, зокрема з питань нарахувань за електричну енергію, і за наявності відповідних підстав задовольняти його вимоги;
8) забезпечувати належну організацію власної роботи для можливості передачі та обробки звернення споживача з питань, що пов`язані з виконанням цього договору;
8) забезпечувати належну організацію власної роботи для можливості передачі та обробуи звернення споживача з питань, що пов`язані з виконанням цього договору;
9) відшкодовувати збитки, понесені споживачем у випадку невиконання або неналежного виконання постачальником своїх зобов`язань за цим договором;
10) забезпечувати конфіденційність даних, отриманих від споживача;
11) забезпечувати для оператора системи фінансові гарантії у визначеному законодавством порядку у випаду оплати споживачем послуг з розподілу електричної енергії через постачальника;
12) протягом 3 (трьох) днів від дати, коли постачальнику стало відомо про нездатність продовжувати постачання електричної енергії споживачу, він зобов`язується проінформувати споживача про його право: вибрати іншого електропостачальника та про наслідки невиконання цього; перейти до електропостачальника, на якого в установленому порядку покладені спеціальні обов`язки (постачальник «останньої надії»); на відшкодування збитків, завданих у зв`язку з неможливістю подальшого виконання постачальником своїх зобов`язань за цим договором;
13) виконувати інші обов`язки, покладені на постачальника чинним законодавством та/або цим договором.
Згідно з п. 9.1. договору, за невиконання або неналежне виконання своїх зобов`язань за цим договором сторони несуть відповідальність, передбачену цим договором та чинним законодавством.
Відповідно до п. 9.2. договору, постачальник має право вимагати від споживача відшкодування збитків, а споживач відшкодовує збитки, понесені постачальником, виключно у разі: порушення споживачем строків розрахунків з постачальником - в розмірі, погодженому сторонами в цьому договорі; відмови споживача надати представнику постачальника доступ до свого об`єкта, що завдало постачальнику збитків, - в розмірі фактичних збитків постачальника.
Згідно з п. 9.3. договору, постачальник відшкодовує споживачу збитки, понесені споживачем у зв`язку з припиненням постачання електричної енергії споживачу оператором системи на виконання неправомірного доручення постачальника, в обсягах, передбачених ПРРЕЕ.
Згідно з п. 9.5. договору, порядок документального підтвердження порушень умов цього договору, а також відшкодування збитків встановлюється ПРРЕЕ.
Відповідно до п. 11.1. договору, спори та розбіжності, що можуть виникнути із виконання умов цього договору, можуть бути узгоджені шляхом переговорів між сторонами. Під час вирішення спорів сторони мають керуватися порядком врегулювання спорів, встановленим ПРРЕЕ та чинним законодавством України.
Згідно з п. 11.2. договору, якщо спори і розбіжності не будуть урегульовані шляхом переговорів та шляхом досудового урегулювання спорів, їх вирішення здійснюється у судовому порядку відповідно до чинного законодавства України.
Відповідно до п. 13.1. договору, цей договір набирає чинності і вважається укладеним з моменту його підписання сторонами і діє в частині постачання електричної енергії з дати, вказаної у заяві, яка є додатком 1 до цього договору по 31 грудня 2025 року включно, а в частині виконання зобов`язань сторонами - до повного їх виконання.
Згідно з п. 13.7. договору, усі повідомлення за цим договором вважаються зробленими належним чином, якщо вони здійснені в письмовій формі та надіслані рекомендованим листом, на електронну пошту, зазначену в реквізитах сторін, вручені кур`єром або особисто за зазначеними в цьому договорі адресами сторін. Датою отримання таких повідомлень буде вважатися дата їх особистого вручення або дата поштового штемпеля відділу зв`язку одержувача. Споживач зобов`язується у десятиденний строк повідомити постачальника про зміну будь-якої інформації та даних, зазначених в реквізитах та/або заяві-приєднанні, яка є додатком 1 до цього договору.
Відповідно до п. 13.9. договору, дія договору про закупівлю може продовжуватись на строк, достатній для проведення процедури закупівлі на початку наступного року, в обсязі, що не перевищує 20 відсотків суми, визначеної у договорі, укладеному в попередньому році, якщо видатки на цю мету затверджено в установленому порядку.
Відповідно до п. 13.11. договору, усі додатки, зміни та доповнення до цього договору оформлюються сторонами у письмовій формі шляхом укладення додаткової угоди.
Згідно з п. 13.12. договору, сторони дійшли згоди застосувати ч. 3 ст. 631 Цивільного кодексу України у разі укладання договору та додаткових угод до договору.
Відповідно до п. 13.13. договору, жодна з сторін договору не має права передавати свої права та зобов`язання, встановлені цим договором, третім особам без письмової згоди іншої сторони.
Згідно з п. 13.14. договору, у випадках, не передбачених цим договором, сторони керуються чинним законодавством України.
Відповідно до п. 13.15. договору, договір складаний українською мовою в 2-х примірниках, що мають однакову юридичну силу, по одному для кожної із сторін.
Згідно з заявою-приєднання до договору про постачання електричної енергії споживачу від 11.07.2025 (додаток 1 до договору про закупівлю електричної енергії споживачу №01-11/07/2025 від 11.07.2025) вбачається, що Державне підприємство приєдналося до умов договору на умовах комерційної пропозиції постачальника, вказано початок постачання за договором 10.07.2025 та зазначено, що споживач надав згоду на обробку персональних даних. 
Відповідно до додатка 2 до договору про постачання електричної енергії споживачу №01-11/07/2025 від 11.07.2025, який є комерційною пропозицією та підписаний виконуючим обов`язки директора Державного підприємства «Укрпродконтракт» Андрієм Дмитрівим та директором Товариства з обмеженою відповідальністю «Хайат Естейт» Поліною Фененко з скріпленням підписів печатками юридичних осіб, вбачається, що сторони узгодили такі істотні умови постачання електричної енергії: ціна за 1 кВт/год електричної енергії за цим договором за одиницю товару становить 5,94758 грн без ПДВ, а разом з ПДВ - 7,1371 грн, з урахуванням тарифу на передачу електричної енергії у розмірі 0,68623 грн/кВт*год без ПДВ, встановленого постановою НКРЕКП №2200 від 19.12.2024; вказано спосіб оплати за договором, який передбачає здійснення оплати протягом 90 календарних днів після отримання акту за звітний період; вказаний термін (строк) виставлення рахунку за спожиту електричну енергію та термін (строк) його оплати - на підставі рахунку постачальника протягом 5 робочих днів з дня, наступного за останнім днем розрахункового періоду; щодо способу оплати послуг з розподілу електричної енергії визначено, що споживач здійснює плату за послугу з розподілу (передачі) електричної енергії безпосередньо оператору системи розподілу; вказаний розмір пені за порушення строку оплати - у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від простроченої суми за кожен день прострочення виконання зобов`язання (оплати), при цьому зазначено, що постачальник має право стягнути зі споживача суму заборгованості з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми; щодо строку дії договору та умов пролонгації визначено, що цей договір вважається укладеним з дня його підписання сторонами і діє по 31.12.2025, а права та обов`язки сторін виникають з дати початку постачання електричної енергії, визначеної додатком 1 до цього договору, при цьому в частині розрахунків договір діє до повного виконання сторонами взятих на себе зобов`язань за цим договором. Водночас комерційна пропозиція містить план-графік постачання електричної енергії на 2025 рік за місяцями з 1 по 12 (з січня по грудень), споживачем визначено ДП «Укрпродконтракт» (код ЄДРПОУ - 30433226); постачальником визначено ТОВ «ХАЙАТ ЕСТЕЙТ» (код ЄДРПОУ - 39139037). 
Відповідно до акту №2939 купівлі-продажу електричної енергії як товарної продукції (далі - акт) за липень 2025 року від 30.07.2025 вбачається, що сторони склали даний акт до договору про закупівлю електричної енергії №01-11/072025 від 11.07.2025 про те, що за період з 01.07.2025 по 30.07.2025 включно постачальник продав, а покупець купив Електричну енергію у обсязі 73315 кВт/год на суму в розмірі 568194,48 грн з ПДВ. Споживач претензій по об`єму, якості та строкам передачі електричної енергії не має. 
Згідно з актом №3235 купівлі-продажу електричної енергії як товарної продукції за серпень 2025 року від 31.08.2025 вбачається, що сторони склали даний акт до договору про закупівлю електричної енергії №01-11/072025 від 11.07.2025 про те, що за період з 01.08.2025 по 31.08.2025 включно постачальник продав, а покупець купив Електричну енергію у обсязі 102216 кВт/год на суму в розмірі 815473,93 грн з ПДВ. Споживач претензій по об`єму, якості та строкам передачі електричної енергії не має. 
Відповідно до акту №3792 купівлі-продажу електричної енергії як товарної продукції за вересень 2025 року від 30.09.2025 вбачається, що сторони склали даний акт до договору про закупівлю електричної енергії №01-11/072025 від 11.07.2025 про те, що за період з 01.09.2025 по 30.09.2025 включно постачальник продав, а покупець купив Електричну енергію у обсязі 96811 кВт/год на суму в розмірі 657571,86 грн з ПДВ. Споживач претензій по об`єму, якості та строкам передачі електричної енергії не має. 
Згідно з актом №4392 купівлі-продажу електричної енергії як товарної продукції за жовтень 2025 року від 31.10.2025 вбачається, що сторони склали даний акт до договору про закупівлю електричної енергії №01-11/072025 від 11.07.2025 про те, що за період з 01.10.2025 по 31.10.2025 включно постачальник продав, а покупець купив Електричну енергію у обсязі 73612 кВт/год на суму в розмірі 682074,07 грн з ПДВ. Споживач претензій по об`єму, якості та строкам передачі електричної енергії не має. 
Відповідно до акту №5040 купівлі-продажу електричної енергії як товарної продукції за листопад 2025 року від 30.11.2025 вбачається, що сторони склали даний акт до договору про закупівлю електричної енергії №01-11/072025 від 11.07.2025 про те, що за період з 01.11.2025 по 30.11.2025 включно постачальник продав, а покупець купив Електричну енергію у обсязі 49633 кВт/год на суму в розмірі 488375,02 грн з ПДВ. Споживач претензій по об`єму, якості та строкам передачі електричної енергії не має. 
Згідно з актом звірки взаємних розрахунків по стану на 11.02.2026 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Хайат Естейт» і Державним підприємством «УКРПРОДКОНТРАКТ» за договором №01-11/07/2025 від 11.07.2025 вбачається поставка електричної енергії (товару) за період з 31.07.2025 по 20.01.2026 на суму 3211689,18 грн, сплата відповідачем коштів за товар у сумі у розмірі 1672043,43 грн, а саме (14.11.2025 - 200000,00 грн, 18.11.2025 - 60000,00 грн, 20.11.2025 - 20000,00 грн, 24.11.2025 - 208194,48 грн, 27.11.2025 - 80000,00, 08.12.2025 - 350000,00, 12.12.2025 - 65473,93 грн, 30.12.2025 - 288375,02 грн, 16.01.2026 - 20000,00 грн, 20.01.2026 - 200000,00 грн) та наявність станом на 09.02.2026 заборгованості за поставлений товар Державного підприємства на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Хайат Естейт» в сумі становить 1539645,75 грн. 
Відповідачем до директора Товариства з обмеженою відповідальністю «Хайат Естейт» був скерований лист від 03.12.2025 №400001-2/35 «Щодо надання розстрочки платежу за споживання у серпні 2025 року електричної енергії на загальну суму 815473,93 грн», з якого вбачається, що Державне підприємство просить у зв`язку з об`єктивними фінансовими труднощами державного підприємства надати розстрочку платежу на наступних умовах: до 30.12.2025 - 415473,93 грн; до 20.01.2026 - 100000,00 грн; до 10.02.2026 - 100000,00 грн; до 28.02.2026 - 200000,00 грн, та просить до 12.12.2025 підтвердити згоду на запропоновану розстрочку. У листі зазначено, що відповідач гарантує неухильне виконання узгодженого графіку платежів. 
У відповідь на лист відповідача від 03.12.2025 №400001-2/35 «Щодо надання розстрочки платежу за споживання у серпні 2025 року електричної енергії на загальну суму 815473,93 грн» позивач скерував до відповідача лист №05-09/12/25 від 09.12.2025, згідно з яким позивач зазначив наступний графік погашення основного боргу за договором:
- за серпень 2025 у сумі 415 473,93 грн - до 08.12.2025;
- за серпень 2025 у сумі 100 000,00 грн - до 30.01.2026;
- за серпень 2025 у сумі 100 000,00 грн - до 28.02.2026;
- за серпень 2025 у сумі 200 000,00 грн - до 08.03.2026.
Додатково позивач наголосив, що за відповідачем обліковується заборгованість у сумі 139272,93 грн за договором від 06.09.2024 №01-06/09/2024 за електричну енергію, спожиту у жовтні 2024. З метою уникнення негативних наслідків, у тому числі судових спорів та нарахування штрафних санкцій, Товариство наполягає терміново, до 31.12.2025 вжити всіх необхідних дій для погашення цієї заборгованості та просить відповідача неухильно дотримуватися узгодженого графіка погашення заборгованості за спожиту електричну енергію. Разом з даним листом відповідачу скеровано акт звірки за договором від 06.09.2024 №01-06/09/2024 та акт звірки за договором від 07.11.2025 №01-11/07/2025.
Товариство з обмеженою відповідальністю «Хайат Естейт» зверталося до Державного підприємства «Укрпродконтракт» Державного агентства резерву України з листом №04-09/02/26 від 09.02.2026 «Щодо припинення домовленостей в частині розтермінування заборгованості за спожиту електричну енергію», у якому зазначало, що між сторонами було укладено договір про постачання електричної енергії споживачу від 11.07.2025 №01-11/07/2025, відповідно до умов якого та домовленостей, викладених у листі від 09.12.2025 №05-09/12/25, сторони погодили графіки та строки здійснення оплати за спожиту електричну енергію, згідно з якими оплата за актом від жовтня 2025 року №4392 купівлі-продажу електричної енергії як товарної продукції у сумі 682074,07 грн підлягала виконанню до 08.02.2026, а частина коштів за актом від серпня 2025 року №3235 купівлі-продажу електричної енергії як товарної продукції у сумі 69196,66 грн - до 30.01.2026, проте станом на 09.02.2026 оплата здійснена не була, що є порушенням умов договору, ст.ст. 525, 526, 530 ЦК України та підтверджується доданим до листа актом звірки взаємних розрахунків станом на 09.02.2026. У зв`язку з викладеним у листі позивач попередив відповідача про намір звернутися 10.02.2026 до Господарського суду Закарпатської області з позовом про примусове стягнення заборгованості з додатковим нарахуванням на підставі ст. 625 ЦК України пені, 3 % річних, суми, обчисленої за подвійною обліковою ставкою НБУ, інфляційних втрат та судових витрат у разі відсутності оплати до 09.02.2026 включно.
Позивач долучив до позовної заяви копію електронного листа щодо направлення відповідачу на його електронну пошту листа №04-09/02/26 від 09.02.2026 «Щодо припинення домовленостей в частині розтермінування заборгованості за спожиту електричну енергію».
Незважаючи на отримання вказаного листа№04-09/02/26 від 09.02.2026, відповідач на нього не відповів, вимоги щодо повернення грошових коштів у добровільному порядку не виконав та жодних заперечень по суті викладених обставин не надав, відтак звернувся у суд з позовною заявою від 16.02.2026 про стягнення 1086381,65 грн з яких: основний борг - 1051270,73 грн, пеня у розмірі 29625,92 грн, 2884,19 грн - 3% річних, 2600,81 грн інфляційні втрати. 
Позивачем разом з позовною заявою до суду скеровані розрахунки 3% річних, пені та інфляційних втрат по актам №4392 за 31.10.2025, №3792 за 30.09.2025, №3235 за 31.08.2025, №2929 за 31.07.2025, відповідно до яких Товариство, із врахуванням визначеного додатком 2 до договору про постачання електричної енергії споживачу №01-11/07/2025 від 11.07.2025 обов`язку споживача здійснити оплату за поставлену електричну енергію протягом 90 календарних днів після отримання акту купівлі-продажу електричної енергії за звітний період, визначило періоди прострочення за кожним актом та суми прострочення, які визначені із врахуванням днів сплати Державним підприємством коштів у погашення основного боргу за договором за період липня - серпня 2025 року та наявності такого основного боргу за договором за період вересня - жовтня 2025 року в сумі 1051270,73 грн.
Зокрема, відповідно до розрахунків 3% річних, пені та інфляційних втрат по актам №4392 за 31.10.2025, №3792 за 30.09.2025, №3235 за 31.08.2025, №2929 за 31.07.2025, Товариством визначені такі періоди прострочення за кожним актом та суми прострочення за договором про закупівлю електричної енергії №01-11/07/2025 від 11.07.2025:
- на 3 дні оплати за актом від актом №4392 купівлі продажу електричної енергії як товарної продукції за жовтень 2025 року від 31.10.2025, період прострочення: з 08.02.2026 по 10.02.2026, сума прострочення - 682071,07 грн;
- на 8 дні оплати за актом №3792 купівлі продажу електричної енергії як товарної продукції за вересень 2025 року від 30.09.2025, період прострочення: з 08.01.2026 по 15.01.2026, сума прострочення - 657571,68 грн;
- на 4 дні оплати за актом №3792 купівлі продажу електричної енергії як товарної продукції за вересень 2025 року від 30.09.2025, період прострочення: з 16.01.2026 по 19.01.2026, сума прострочення - 569196,66 грн;
- на 22 дні оплати за актом №3792 купівлі продажу електричної енергії як товарної продукції за вересень 2025 року від 30.09.2025, період прострочення: з 20.01.2026 по 10.02.2026, сума прострочення - 369196,66 грн;
- на 3 дні оплати за актом №3235 купівлі продажу електричної енергії як товарної продукції за серпень 2025 року від 31.08.2025, період прострочення: з 09.12.2025 по 11.12.2025, сума прострочення - 465473,93 грн;
- на 18 днів оплати за актом №3235 купівлі продажу електричної енергії як товарної продукції за серпень 2025 року від 31.08.2025, період прострочення: з 12.12.2025 по 29.12.2025, сума прострочення - 400000,00 грн;
- на 17 днів оплати за актом №3235 купівлі продажу електричної енергії як товарної продукції за серпень 2025 року від 31.08.2025, період прострочення: з 30.12.2025 по 15.01.2026, сума прострочення - 111624,98 грн;
- на 6 днів оплати за актом №2939 купівлі продажу електричної енергії як товарної продукції за липень 2025 року від 31.07.2025, період прострочення: з 08.11.2025 по 13.11.2025, сума прострочення - 568194,48 грн;
- на 4 дні оплати за актом №2939 купівлі продажу електричної енергії як товарної продукції за липень 2025 року від 31.07.2025, період прострочення: з 14.11.2025 по 17.11.2025, сума прострочення - 368194,48 грн;
- на 2 дні оплати за актом №2939 купівлі продажу електричної енергії як товарної продукції за липень 2025 року від 31.07.2025, період прострочення: з 18.11.2025 по 19.11.2025, сума прострочення - 308194,48 грн;
- на 4 дні оплати за актом №2939 купівлі продажу електричної енергії як товарної продукції за липень 2025 року від 31.07.2025, період прострочення: з 20.11.2025 по 23.11.2025, сума прострочення - 288194,48 грн;
- на 3 дні оплати за актом №2939 купівлі продажу електричної енергії як товарної продукції за липень 2025 року від 31.07.2025, період прострочення: з 24.11.2025 по 26.11.2025, сума прострочення - 80000,00 грн.
Із врахуванням таких періодів прострочення та сум прострочення, разом із стягненням основного боргу в розмірі 1051270,73 грн, позивачем нараховано до стягнення з відповідача пеню у розмірі 29625,92 грн, 2884,19 грн - 3 % річних та 2600,81 грн інфляційних втрат, які нараховані за кожним періодом прострочення. 
Такі обставини є підставою звернення позивача у суд з позовними вимогами про стягнення з Державного підприємства «УКРПРОДКОНТРАКТ» Державного агентства з управління резервами України 1086381,65 грн з яких: основний борг - 1051270,73 грн, пеня у розмірі 29625,92 грн, 2884,19 грн - 3 % річних, 2600,81 грн інфляційні втрати.
Водночас, врахувавши постановлення судом ухвал від 22.07.2026, від 27.08.2026, від 02.09.2026 про задоволення заяв (клопотань) представника позивача - адвоката Оберемок Д.О. про закриття провадження у справі в частині та закриття на підставі п. 2 ч. 1 ст. 231 ГПК України у зв`язку з відсутністю предмету спору провадження у справі №907/186/26 в частинах позовних вимог про стягнення з відповідача 439196,66 грн, 221347,00 грн та 30000,00 грн основного боргу за договором, на час ухвалення рішення розгляд справи судом здійснюється в частині позовних вимог про стягнення з Державного підприємства на користь ТОВ «Хайат Естейт» 395837,99 грн, з яких: 360727,07 грн - заборгованість за договором про закупівлю електричної енергії №01-11/07/2025 від 11.07.2025, 2884,19 грн - 3% річних, 2600,81 грн - інфляційні втрати та пеня у розмірі 29625,92 грн, нараховані за неналежне виконання договору.
Водночас, суд зазначає, що у листі від 24.08.2026 №40000-1/228 «Щодо розстрочення погашення залишку заборгованості» Державне підприємство зверталося до Товариства із клопотанням погодити погашення залишку основної заборгованості за договором до кінця 2026 року за запропонованим графіком. У цьому листі Державне підприємство зазначило, що залишок основної заборгованості за договором, яка є спірною у справі №907/186/26 становить 390727,07 грн та зазначило, що відповідач не ухиляється від погашення такого боргу, однак з огляду на поточне фінансове забезпечення не в змозі здійснити таку оплату одноразово.
Тобто у цьому листі від 24.08.2026 №40000-1/228 «Щодо розстрочення погашення залишку заборгованості» Державне підприємство визнало залишок основного боргу за договором за спірний період в сумі 390727,07 грн, тобто без урахування сплати 30000 грн згідно платіжної інструкції №259 від 01.09.2026 у рахунок добровільного погашення спірного боргу в даній справі, що було підставою постановлення судом ухвали від 02.09.2026 про закриття провадження на підставі п. 2 ч. 1 ст. 231 ГПК України в частині позовних вимог про стягнення з відповідача 30000,00 грн основного боргу за договором про закупівлю електричної енергії №01-11/07/2025 від 11.07.2025.
Щодо означеного листа від 24.08.2026 №40000-1/228 «Щодо розстрочення погашення залишку заборгованості», то у судовому засіданні 02.09.2026 представник позивача повідомив, що відсутня можливість мирного врегулювання спору, враховуючи наявність тривалої заборгованості за договором.
Правове обґрунтування і оцінка суду
При наданні оцінки спірним правовідносинам суд враховує, що ч. 2 ст. 4 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) передбачено, що основним актом цивільного законодавства України є зазначений кодекс. 
Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.
Згідно із ч. 1 ст. 509 ЦК зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
Отже, цивільне зобов`язання передбачає наявність обов`язку боржника відносно кредитора, якому кореспондується право кредитора вимагати у боржника виконання відповідного обов`язку, і таке зобов`язання в силу ч. 2, 3 ст. 11 ЦК України може виникати на підставі договорів та інших правочинів, завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі, інших юридичних фактів, безпосередньо з актів цивільного законодавства тощо.
З урахуванням наведеного, суд наголошує, що відповідно до ч. 1 ст. 14 ЦК України, цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства.
Відповідно до ч. 1 ст. 626, ч. 1 ст. 628 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
У ст. 204 ЦК України зазначено, що правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.
Згідно зі ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.
Відповідно до ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Згідно із ч. 1 ст. 712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.
Відповідно до ч. 2 ст. 712 ЦК України, до договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.
За договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму (ст. 655 ЦК України).
Згідно із ч.ч.1 та 2 ст.714 ЦК України за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання. 
До договору постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті відносин сторін.
Водночас, правові, економічні та організаційні засади функціонування ринку електричної енергії, регулювання відносин, пов`язаних з виробництвом, передачею, розподілом, купівлею-продажем, постачанням електричної енергії для забезпечення надійного та безпечного постачання електричної енергії споживачам з урахуванням інтересів споживачів, розвитку ринкових відносин, мінімізації витрат на постачання електричної енергії та мінімізації негативного впливу на навколишнє природне середовище визначені Законом України «Про ринок електричної енергії».
Відповідно до ч. 2 ст. 2 Закону України «Про ринок електричної енергії» (тут і надалі - в редакції станом на час виникнення спірних правовідносин) основні умови діяльності учасників ринку електричної енергії та взаємовідносин між ними визначаються нормативно-правовими актами, що регулюють впровадження цього Закону, зокрема, кодексом системи передачі, кодексом систем розподілу; правилами роздрібного ринку; іншими нормативно-правовими актами. Кодекс систем розподілу та правила роздрібного ринку затверджуються Регулятором (Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг).
Згідно з ч. 5 ст. 2 Закону України «Про ринок електричної енергії» правила роздрібного ринку передбачають, зокрема, загальні умови постачання електричної енергії споживачам, систему договірних відносин між учасниками роздрібного ринку, права та обов`язки учасників ринку, процедуру заміни споживачем постачальника електричної енергії, умови та порядок припинення та відновлення постачання електричної енергії споживачу, процедуру розгляду скарг споживачів, особливості постачання електричної енергії постачальником універсальної послуги, постачальником «останньої надії».
Відповідно до ч. 1 ст. 58 Закону України «Про ринок електричної енергії» споживач має право, зокрема: купувати електричну енергію для власного споживання за двосторонніми договорами та на організованих сегментах ринку, за умови укладення ним договору про врегулювання небалансів та договору про надання послуг з передачі електричної енергії з оператором системи передачі, а у разі приєднання до системи розподілу - договору про надання послуг з розподілу електричної енергії з оператором системи розподілу; або купувати електричну енергію на роздрібному ринку у електропостачальників або у виробників, що здійснюють виробництво електричної енергії на об`єктах розподіленої генерації, за правилами роздрібного ринку.
За приписами ст. 4 Закону України «Про ринок електричної енергії» учасники ринку електричної енергії провадять свою діяльність на ринку електричної енергії на договірних засадах. Для забезпечення функціонування ринку електричної енергії укладаються, зокрема, і договори про постачання електричної енергії споживачу (п. 14 ч. 1 ст. 4 Закону України «Про ринок електричної енергії»).
Згідно з ч. 1 ст. 56 Закону України «Про ринок електричної енергії» постачання електричної енергії споживачам здійснюється електропостачальниками, які отримали відповідну ліцензію, за договором постачання електричної енергії споживачу.
Договір постачання електричної енергії споживачу укладається між електропостачальником та споживачем та передбачає постачання всього обсягу фактичного споживання електричної енергії споживачем у певний період часу одним електропостачальником. Постачання електричної енергії споживачам здійснюється за вільними цінами (ч. 2 ст. 56 Закону України «Про ринок електричної енергії»).
Згідно з абз. 14 п. 1.1.2. гл. 1.1. Правил роздрібного ринку електричної енергії, затверджених постановою НКРЕКП від 14.03.2018 №312 (далі - Правила) договором про постачання електричної енергії споживачу є домовленість двох сторін (електропостачальник і споживач), що є документом певної форми, яка передбачає постачання всього обсягу фактичного споживання електричної енергії споживачем у певний період часу одним електропостачальником за вільними цінами.
Відповідно до п.п. 3.1.1., 3.1.5. Правил постачання (продаж) електричної енергії споживачу здійснюється за договором про постачання електричної енергії споживачу обраним споживачем електропостачальником, який отримав відповідну ліцензію, за вільними цінами, крім постачання електричної енергії постачальником універсальної послуги або постачальником «останньої надії».
Електропостачальник розміщує у відкритому доступі форму відповідного договору, який пропонується споживачам для укладення. До договору про постачання електричної енергії споживачу або договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг відповідний електропостачальник має розробити з урахуванням вимог законодавства публічні комерційні пропозиції та розмістити їх на власному офіційному вебсайті, про що повідомити Регулятора (п. 3.1.5. Правил).
Договір постачання електричної енергії споживачу укладається між електропостачальником та споживачем та передбачає постачання споживачу всього обсягу фактичного споживання електричної енергії за певним об`єктом у певний період часу одним електропостачальником відповідно до обраної споживачем комерційної пропозиції (п. 3.1.8. Правил).
Відповідно до ч. 1, 2, 3, 5 ст. 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. Підприємець не має права надавати переваги одному споживачеві перед іншим щодо укладення публічного договору, якщо інше не встановлено законом. Актами цивільного законодавства можуть бути встановлені правила, обов`язкові для сторін при укладенні і виконанні публічного договору.
Положення ч. 1 ст. 634 ЦК України передбачають, що договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
Отже, матеріалами справи підтверджено, що відповідач є споживачем електричної енергії на умовах, визначених у договорі про закупівлю електричної енергії споживачу від 11.07.2025 №01-11/07/2025, додатках до нього, зокрема, комерційній пропозиції, яка є додатком №2 до вказаного договору. Водночас, факт належного виконання ТОВ «Хайат Естейт» своїх зобов`язань щодо постачання електричної енергії за договором про закупівлю електричної енергії споживачу від 11.07.2025 №01-11/07/2025 підтверджується наявними в матеріалах справи письмовими доказами. Зокрема, обсяги та вартість спожитої електричної енергії підтверджуються актом №3792 купівлі-продажу електричної енергії як товарної продукції за вересень 2025 року від 30.09.2025 на загальну суму 657571,86 грн (звітний період з 01.09.2025 по 30.09.2025), за яким відповідачем було здійснено лише часткову оплату в розмірі 288375,02 грн, внаслідок чого утворилась заборгованість у сумі 369196,66 грн. Окрім цього, факт постачання електричної енергії у повному обсязі підтверджується актом №4392 купівлі-продажу електричної енергії як товарної продукції за жовтень 2025 року від 31.10.2025 на суму 682074,07 грн (звітний період з 01.10.2025 по 31.10.2025), строк оплати за яким відповідно до умов додатку № 2 «Комерційна пропозиція» (із урахуванням граничного 90-денного терміну відтермінування платежу після отримання акту) сплив 07.02.2026.
На підставі всебічного, повного, об`єктивного та безпосереднього дослідження наявних у справі доказів, врахувавши аргументи сторін, наведені у заявах по суті справи, суд дійшов висновку про задоволення позову з врахуванням такого.
Статтею 129 Конституції України встановлено, що основними засадами судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Водночас, суд враховує, що відповідно до ч.1 ст.75 ГПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованих підстав вважати їх недостовірними або визнаними у зв`язку з примусом. Обставини, які визнаються учасниками справи, можуть бути зазначені в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їх представників.
Отже, врахувавши відсутність відзиву в матеріалах справи, пояснення представника відповідача у судових засіданнях, який не заперечив наявність основного боргу за договором; врахувавши лист відповідача на адресу позивача від 24.08.2026 №40000-1/228 «Щодо розстрочення погашення залишку заборгованості», в якому Державне підприємство визнало залишок основного боргу за договором за спірний період в сумі 390727,07 грн и(станом на 24.08.2026), відтак суд виснує, що станом на день звернення позивача до суду та на день ухвалення рішення, залишок основного боргу відповідача перед позивачем за договором про закупівлю електричної енергії №01-11/07/2025 від 11.07.2025 за поставлену у жовтні 2025 року електричну енергію становить 360727,07 грн.
Статтею 629 ЦК України встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Договори, укладені між сторонами, як цивільно-правові правочини, є правомірними на час розгляду справи, якщо їх недійсність прямо не встановлено законом, та вони не визнані судом недійсними, тому зобов`язання за цими договорами мають виконуватися належним чином (ст. 204 Цивільного кодексу України).
Відповідно до ч. 1 ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
У відповідності до п. 3 ч. 1 ст. 57 Закону України «Про ринок електричної енергії», п.п.1 п. 5.2.1. Правил, електропостачальники мають право на своєчасне та в повному обсязі отримання коштів за продану електричну енергію та послуги з постачання електричної енергії відповідно до укладених договорів.
Пунктом 1 ч. 3 ст. 58 Закону України «Про ринок електричної енергії», п. п. 2 п. 5.5.5. Правил передбачено, що споживач зобов`язаний сплачувати за електричну енергію та надані йому послуги відповідно до укладених договорів.
Розрахунки споживача за електричну енергію здійснюються за розрахунковий період, який, як правило, становить календарний місяць відповідно до умов договору (обраної споживачем комерційної пропозиції) (п. 4.19. Правил). Такі ж положення про розрахунок за поставлену електричну енергію передбачено п. 4.8. договору, згідно з яким розрахунковим періодом за цим договором є календарний місяць.
Стаття 525 ЦК України встановлює, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
За змістом ст. ст. 526, 527 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту.
Принцип належного виконання полягає в тому, що виконання має бути проведене: належними сторонами; щодо належного предмету; у належний спосіб; у належний строк (термін); у належному місці (така позиція викладена у постанові Верховного Суду від 01.03.2021 у справі № 180/1735/16-ц).
В ч. 1 ст. 598 ЦК України, вказано, що зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.
Статтею 599 ЦК України передбачено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.
Отже, позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Хайат Естейт» в частині стягнення з відповідача основного боргу є обгрунтованими, а тому суд дійшов висновку про стягнення з Державного підприємства «УКРПРОДКОНТРАКТ» Державного агенства з управління резервами України на користь Товариства 360727,07 грн заборгованості за договором про закупівлю електричної енергії №01-11/07/2025 від 11.07.2025.
Щодо нарахування пені
У зв`язку з простроченням виконання відповідачем зобов`язання зі сплати заборгованості за поставлену електроенергію позивачем нараховано та заявлено до стягнення пеню в загальному розмірі 29625,92 грн.
Пунктом 3 ч. 1 ст. 611 ЦК України, встановлено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.
Згідно ч. 1 ст. 546 ЦК України, виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком, правом довірчої власності.
Частина 1 ст. 548 ЦК України, передбачає, що виконання зобов`язання (основного зобов`язання) забезпечується, якщо це встановлено договором або законом.
Згідно ст. 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.
Відповідно до ч. 1 ст. 550 ЦК України, право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов`язання.
За змістом ч. 1 ст. 624 ЦК України, якщо за порушення зобов`язання встановлено неустойку, то вона підлягає стягненню у повному розмірі, незалежно від відшкодування збитків.
Відповідно до п. 5.6. договору, оплата акту постачальника за цим договором має бути здійснена споживачем у строк, визначений у комерційній пропозиції, що є додатком 2 до договору. 
Згідно з п. 9.1. договору, за невиконання або неналежне виконання своїх зобов`язань за цим договором сторони несуть відповідальність, передбачену цим договором та чинним законодавством.
Відповідно до п.п.2 і 5 п. 5.12. договору комерційна пропозиція, яка є додатком 2 до цього договору, має містити спосіб оплати та розмір пені за порушення строку оплати або штраф.
У додатку 2 до договору про постачання електричної енергії споживачу №01-11/07/2025 від 11.07.2025 вказано узгоджений сторонами спосіб оплати за договором, який передбачає здійснення оплати протягом 90 календарних днів після отримання акту за звітний період та розмір пені за порушення строку оплати - у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від простроченої суми за кожен день прострочення виконання зобов`язання (оплати).
Отже, встановивши розмір, термін і порядок нарахування штрафних санкцій за порушення грошового зобов`язання, законодавець передбачив також і право сторін врегулювати ці відносини у договорі. Тобто сторони мають право визначити у договорі не лише інший строк нарахування штрафних санкцій, який обчислюється роками, місяцями, тижнями, днями або годинами (ч. 1 ст. 252 ЦК України), а взагалі врегулювати свої відносини щодо нарахування штрафних санкцій на власний розсуд (ч. 3 ст. 6 ЦК України), у тому числі, мають право пов`язувати період нарахування пені з вказівкою на подію, яка має неминуче настати (фактичний момент оплати). Близька за змістом правова позиція викладена у постановах Верховного Суду України від 21.06.2017 зі справи №910/2031/16 та Верховного Суду від 10.04.2018 зі справи №916/804/17.
Щодо визначених відповідачем періодів прострочення суд зазначає, що згідно з п. 4.12 Правил роздрібного ринку електричної енергії, затверджених Постановою НКРЕКП № 312 від 14.03.2018, розрахунки між споживачем та електропостачальником (іншими учасниками роздрібного ринку, якщо вони беруть участь у розрахунках) здійснюються згідно з даними, отриманими від адміністратора комерційного обліку в порядку, передбаченому Кодексом комерційного обліку, про обсяги поставленої, розподіленої (переданої) та купленої електричної енергії. Плата за спожиту протягом розрахункового періоду електричну енергію вноситься не пізніше 20 числа наступного місяця, якщо договором не встановлено іншого терміну. 
А тому, так як у додатку 2 до договору про постачання електричної енергії споживачу №01-11/07/2025 від 11.07.2025 сторони узгодили спосіб оплати за договором, який передбачає здійснення оплати протягом 90 календарних днів після отримання акту за звітний період, а відтак прострочення сплати коштів за кожним актом поставленої за звітний місяць електроенергії визначається на 91-ий день після отримання відповідачем актів купівлі-продажу електричної енергії як товарної продукції №4392 за 31.10.2025, №3792 за 30.09.2025, №3235 за 31.08.2025, №2929 за 31.07.2025, тобто на 91-ий день після отримання відповідачем актів купівлі-продажу електричної енергії як товарної продукції за поставлену в липні - жовтні 2025 року електричну енергію. 
Щодо наведених позивачем у додатку до позовної заяви розрахунках 3% річних, пені та інфляційних втрат по актам купівлі-продажу електричної енергії як товарної продукції №4392 за 31.10.2025, №3792 за 30.09.2025, №3235 за 31.08.2025, №2929 за 31.07.2025, в яких наведені періоди прострочення за кожним актом та суми прострочення, то у судовому засіданні по розгляду справи по суті представник відповідача не заперечив отримання Державним підприємством зазначених актів у дні, які Товариством вказані у таких розрахунках, тобто не заперечив отримання таких актів у наступні дні: акту №4392 за 31.10.2025 - 08.11.2025, №3792 за 30.09.2025 - 08.11.2025, №3235 за 31.08.2025 - 08.09.2025 та №2929 за 31.07.2025 - 08.08.2025.
Суд зазначає, що під час розгляду справи кожній стороні була надана розумна можливість, представити справу в таких умовах, які не ставлять цю сторону у суттєво невигідне становище відносно другої сторони, в тому числі подати докази на підтвердження своїх вимог та заперечень, надати пояснення, обґрунтувати перед судом переконливість поданих доказів та позицій по справі, скористатись іншими процесуальними правами.
Статтею 129 Конституції України встановлено, що основними засадами судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Положеннями ст. 76 ГПК України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. 
Відповідно до ч. 1 ст. 77 ГПК України, обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.
Принцип змагальності є процесуальною гарантією всебічного, повного та об`єктивного з`ясування судом обставин справи, ухвалення законного, обґрунтованого і справедливого рішення у справі.
За загальними правилами розподілу обов`язку доказування кожна сторона повинна довести обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи (ст.ст. 13, 74 ГПК України).
Водночас, суд зазначає, що у ч.1 ст. 165 ГПК України зазначено, що у відзиві відповідач викладає заперечення проти позову. 
Згідно з пунктами 3 і 5 ч. 3 ст. 165 ГПК України відзив повинен містити: у разі повного або часткового визнання позовних вимог - вимоги, які визнаються відповідачем; заперечення (за наявності) щодо наведених позивачем обставин та правових підстав позову, з якими відповідач не погоджується, із посиланням на відповідні докази та норми права.
Відповідно до приписів ч.4 ст. 165 ГПК України, якщо відзив не містить вказівки на незгоду відповідача з будь-якою із обставин, на яких ґрунтуються позовні вимоги, відповідач позбавляється права заперечувати проти такої обставини під час розгляду справи по суті, крім випадків, якщо незгода з такою обставиною вбачається з наданих разом із відзивом доказів, що обґрунтовують його заперечення по суті позовних вимог, або відповідач доведе, що не заперечив проти будь-якої із обставин, на яких ґрунтуються позовні вимоги, з підстав, що не залежали від нього.
Отже, врахувавши принцип змагальності, відсутність відзиву відповідача на позовну заяву, а також пояснення представника відповідача 02.09.2026 у судовому засіданні по розгляду справи по суті, під час якого він не заперечив отримання Державним підприємством актів за липень - жовтень 2025 року у дні, які вказані у зазначених розрахунках, а відтак суд встановив отримання Державним підприємством від Товариства вказаних актів у такі дні: акту №4392 за 31.10.2025 - 08.11.2025, №3792 за 30.09.2025 - 08.11.2025, №3235 за 31.08.2025 - 08.09.2025 та №2929 за 31.07.2025 - 08.08.2025.
Відтак, матеріали справи свідчать про порушення відповідачем зобов`язання щодо оплати коштів за поставлену електроенергію за договором про закупівлю електричної енергії №01-11/07/2025 за актами: №4392 купівлі продажу електричної енергії як товарної продукції за жовтень 2025 року від 31.10.2025, №3792 купівлі продажу електричної енергії як товарної продукції за вересень 2025 року від 30.09.2025, №3235 купівлі продажу електричної енергії як товарної продукції за серпень 2025 року від 31.08.2025, №2939 купівлі продажу електричної енергії як товарної продукції за липень 2025 року від 31.07.2025.
Так, з урахуванням здійснених відповідачем перерахунків коштів за поставлену електричну енергію протягом липня - жовтня 2025 року та з урахуванням отримання Державним підприємством від Товариства вказаних актів у такі дні: акту №4392 за 31.10.2025 - 08.11.2025, №3792 за 30.09.2025 - 08.11.2025, №3235 за 31.08.2025 - 08.09.2025 та №2929 за 31.07.2025 - 08.08.2025; з урахуванням визначеного у додатку 2 до договору про постачання електричної енергії споживачу №01-11/07/2025 від 11.07.2025 способу оплати за договором протягом 90 календарних днів після отримання акту за звітний період, а відтак позивачем правомірно, відповідно до умов договору та здійснених відповідачем оплат у погашення основного боргу за договором за період липня - серпня 2025 року та наявності такого основного боргу за договором за період вересня - жовтня 2025 року в сумі 1051270,73 грн (станом на 10.02.2026) здійснено нарахування пені за вказаними актами у загальній сумі 29625,92 грн.
Відтак, судом встановлено таке прострочення відповідачем оплат за поставлену йому позивачем електроенергію, що було підставою нарахування пені:
- на 3 дні оплати за актом від актом №4392 купівлі продажу електричної енергії як товарної продукції за жовтень 2025 року від 31.10.2025, період прострочення: з 08.02.2026 по 10.02.2026, сума прострочення - 682071,07 грн, за що нарахована пеня у сумі 1681,82 грн;
- на 8 дні оплати за актом №3792 купівлі продажу електричної енергії як товарної продукції за вересень 2025 року від 30.09.2025, період прострочення: з 08.01.2026 по 15.01.2026, сума прострочення - 657571,68 грн, за що нарахована пеня у сумі 4467,88 грн;
- на 4 дні оплати за актом №3792 купівлі продажу електричної енергії як товарної продукції за вересень 2025 року від 30.09.2025, період прострочення: з 16.01.2026 по 19.01.2026, сума прострочення - 569196,66 грн, за що нарахована пеня у сумі 1933,71 грн;
- на 22 дні оплати за актом №3792 купівлі продажу електричної енергії як товарної продукції за вересень 2025 року від 30.09.2025, період прострочення: з 20.01.2026 по 10.02.2026, сума прострочення - 369196,66 грн, за що нарахована пеня у сумі 6777,02 грн;
- на 3 дні оплати за актом №3235 купівлі продажу електричної енергії як товарної продукції за серпень 2025 року від 31.08.2025, період прострочення: з 09.12.2025 по 11.12.2025, сума прострочення - 465473,93 грн, за що нарахована пеня у сумі 1186,00 грн;
- на 18 днів оплати за актом №3235 купівлі продажу електричної енергії як товарної продукції за серпень 2025 року від 31.08.2025, період прострочення: з 12.12.2025 по 29.12.2025, сума прострочення - 400000,00 грн, за що нарахована пеня у сумі 6115,07 грн;
- на 17 днів оплати за актом №3235 купівлі продажу електричної енергії як товарної продукції за серпень 2025 року від 31.08.2025, період прострочення: з 30.12.2025 по 15.01.2026, сума прострочення - 111624,98 грн, за що нарахована пеня у сумі 1611,67 грн;
- на 6 днів оплати за актом №2939 купівлі продажу електричної енергії як товарної продукції за липень 2025 року від 31.07.2025, період прострочення: з 08.11.2025 по 13.11.2025, сума прострочення - 568194,48 грн, за що нарахована пеня у сумі 2895,45 грн;
- на 4 дні оплати за актом №2939 купівлі продажу електричної енергії як товарної продукції за липень 2025 року від 31.07.2025, період прострочення: з 14.11.2025 по 17.11.2025, сума прострочення - 368194,48 грн, за що нарахована пеня у сумі 3127,13 грн;
- на 2 дні оплати за актом №2939 купівлі продажу електричної енергії як товарної продукції за липень 2025 року від 31.07.2025, період прострочення: з 18.11.2025 по 19.11.2025, сума прострочення - 308194,48 грн, за що нарахована пеня у сумі 523,51 грн;
- на 4 дні оплати за актом №2939 купівлі продажу електричної енергії як товарної продукції за липень 2025 року від 31.07.2025, період прострочення: з 20.11.2025 по 23.11.2025, сума прострочення - 288194,48 грн, за що нарахована пеня у сумі 979,07 грн;
- на 3 дні оплати за актом №2939 купівлі продажу електричної енергії як товарної продукції за липень 2025 року від 31.07.2025, період прострочення: з 24.11.2025 по 26.11.2025, сума прострочення - 80000,00 грн, за що нарахована пеня у сумі 203,84 грн.
Враховуючи встановлені судом обставини порушення відповідачем зобов`язання щодо оплати коштів за поставлену електроенергію за договором про закупівлю електричної енергії №01-11/07/2025 від 11.07.2025 за актами: №4392 купівлі продажу електричної енергії як товарної продукції за жовтень 2025 року від 31.10.2025, №3792 купівлі продажу електричної енергії як товарної продукції за вересень 2025 року від 30.09.2025, №3235 купівлі продажу електричної енергії як товарної продукції за серпень 2025 року від 31.08.2025, №2939 купівлі продажу електричної енергії як товарної продукції за липень 2025 року від 31.07.2025, позивачем вірно складені розрахунки неустойки, 3% річних та інфляційних нарахувань Державному підприємству «УКРПРОДКОНТРАКТ» Державного агенства з управління резервами України.
Водночас відповідач не надав свого контррозрахунку складених позивачем розрахунків пені, 3% річних та інфляційних втрат Державного підприємства «УКРПРОДКОНТРАКТ» Державного агенства з управління резервами України за договором про закупівлю електричної енергії №01-11/07/2025 від 11.07.2025.
З урахуванням встановлених обставин справи суд виснує про правильність та обгрунтованість складених Товариством з обмеженою відповідальністю «Хайат Естейт» означених розрахунків пені за договором про закупівлю електричної енергії №01-11/07/2025 від 11.07.2025 щодо визначення періодів прострочення та сум прострочення за актами: №4392 купівлі продажу електричної енергії як товарної продукції за жовтень 2025 року від 31.10.2025, №3792 купівлі продажу електричної енергії як товарної продукції за вересень 2025 року від 30.09.2025, №3235 купівлі продажу електричної енергії як товарної продукції за серпень 2025 року від 31.08.2025, №2939 купівлі продажу електричної енергії як товарної продукції за липень 2025 року від 31.07.2025.
Перевіривши за допомогою калькулятора сертифікованої комп`ютерної програми інформаційно-правового забезпечення «ЛІГА:ЗАКОН» правильність здійснених позивачем розрахунків та здійснивши оцінку доказів, на яких він ґрунтується, суд вважає правомірним нарахування відповідачу пені, що розрахована позивачем в означені ним періоди за кожним за актами: №4392 купівлі продажу електричної енергії як товарної продукції за жовтень 2025 року від 31.10.2025, №3792 купівлі продажу електричної енергії як товарної продукції за вересень 2025 року від 30.09.2025, №3235 купівлі продажу електричної енергії як товарної продукції за серпень 2025 року від 31.08.2025, №2939 купівлі продажу електричної енергії як товарної продукції за липень 2025 року від 31.07.2025 в розмірі подвійної облікової ставки НБУ за кожен день прострочення в межах шести місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано, у загальній сумі 29625,92 грн, а тому позов у цій частині є таким, що підлягає до задоволення судом.
Щодо права суду з власної ініціативи зменшити розмір пені та наявності підстав для зменшення стягнення з відповідача пені.
Право суду зменшувати розмір неустойки передбачене також ч. 3 ст. 551 ЦК України, згідно з якою розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.
З врахуванням змісту ст. 549 ЦК України з приводу поняття неустойки та підстав її стягнення, суд зазначає, що неустойка (штраф, пеня) - це є спосіб забезпечення виконання зобов`язання. Її завдання - сприяти належному виконанню зобов`язання, стимулювати боржника до належної поведінки. Однак таку функцію неустойка виконує до моменту порушення зобов`язання боржником. Після порушення боржником свого обов`язку неустойка починає виконувати функцію майнової відповідальності.
Суд зауважує, що судова практика щодо застосування вказаних положень ЦК України наразі є усталеною (див. зокрема, постанови Великої Палати Верховного Суду від 18.03.2020 у справі № 902/417/18, Верховного Суду від 14.04.2021 у справі № 923/587/20, від 01.10.2020 у справі № 904/5610/19, від 02.12.2020 у справі № 913/698/19, від 26.01.2021 у справі № 922/4294/19, від 24.02.2021 у справі № 924/633/20, від 03.03.2021 у справі № 925/74/19, від 16.03.2021 у справі № 910/3356/20, від 30.03.2021 у справі № 902/538/18, від 19.01.2021 у справі № 920/705/19, від 27.01.2021 у справі № 910/16181/18, від 31.03.2020 у справі № 910/8698/19, від 11.03.2020 у справі № 910/16386/18, від 09.07.2020 у справі № 916/39/19, від 08.10.2020 у справі № 904/5645/19, від 14.04.2021 у справі № 922/1716/20, від 13.04.2021 у справі № 914/833/19, від 22.06.2021 у справі № 920/456/17 від 03.04.2024 у справі №924/706/23 та багато інших) і відповідно до неї при визначенні розміру неустойки судам належить керуватися наступними загальними підходами (правилами):
- зменшення розміру заявленої до стягнення неустойки є правом суду, а за відсутності у законі переліку таких виняткових обставин, господарський суд, оцінивши надані сторонами докази та обставини справи у їх сукупності, на власний розсуд вирішує питання про наявність або відсутність у кожному конкретному випадку обставин, за яких можливе зменшення неустойки;
- довести наявність обставин, які можуть бути підставою для відповідного зменшення, має заінтересована особа, яка заявила пов`язане з цим клопотання;
- неустойка має на меті стимулювати боржника до виконання основного грошового зобов`язання та не повинна перетворюватись на несправедливо непомірний тягар для споживача і бути джерелом отримання невиправданих додаткових прибутків для кредитора;
- господарський суд повинен надати оцінку як поданим учасниками справи доказам та обставинам, якими учасники справи обґрунтовують наявність підстав для зменшення штрафних санкцій, так і запереченням інших учасників щодо такого зменшення;
- закон не визначає ані максимального розміру, на який суди можуть зменшити нараховані відповідно до договору штрафні санкції, ані будь-який алгоритм такого зменшення;
- чинним законодавством не врегульований розмір (відсоткове співвідношення) можливого зменшення штрафних санкцій, а тому таке питання вирішується господарським судом згідно статті 86 ГПК України, тобто за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів;
- підприємництво за своєю суттю є ризикованою діяльністю, в Україні діє принцип свободи договору та заборони суперечливої поведінки, сторони добровільно уклали договір і визначили штрафні санкції, тому суд має зменшувати розмір таких санкцій саме у виключних випадках з урахуванням всіх обставин справи.
З урахуванням наведеного, з метою забезпечення завдань господарського судочинства щодо справедливого та неупередженого вирішення судом спору в даній справі; дотримання при цьому таких принципів господарського судочинства як верховенство права, добросовісності, розумності, справедливості та пропорційності, при розгляді справи суд з власної ініціативи перевірив наявність підстав для зменшення пені та штрафу за порушення відповідачем своїх зобов`язань за договором.
Відповідно до правової позиції Верховного Суду від 22.05.2019 у справі №910/11733/18 у вирішенні судом питання про зменшення розміру заявленої до стягнення неустойки суди, зокрема, беруть до уваги ступінь виконання основного зобов`язання, поважність причин несвоєчасного виконання відповідачем зобов`язання, поведінку відповідача, яка свідчить про вжиття ним всіх можливих заходів до виконання зобов`язання.
Статтею 549 ЦК України передбачено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.
Тобто, неустойка - це спосіб забезпечення виконання зобов`язання. Її завдання - сприяти належному виконанню зобов`язання, стимулювати боржника до належної поведінки. Однак таку функцію неустойка виконує до моменту порушення зобов`язання боржником. Після порушення боржником свого обов`язку неустойка починає виконувати функцію майнової відповідальності.
Водночас, неустойка не є каральною санкцією, а має саме компенсаційний характер.
Господарські санкції, що встановлюються відповідно до договору чи закону за неналежне виконання зобов`язання, спрямовані передусім на компенсацію кредитору майнових втрат, яких він зазнає внаслідок несвоєчасного здійснення з ним розрахунку з боку боржника. Такі санкції не можуть розглядатися кредитором як спосіб отримання доходів, що є більш вигідним порівняно з надходженнями від належно виконаних господарських зобов`язань.
Із мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 11.07.2013 року № 7-рп/2013 вбачається, що неустойка має на меті стимулювати боржника до виконання основного грошового зобов`язання та не повинна перетворюватись на несправедливо непомірний тягар для боржника і бути джерелом отримання невиправданих додаткових прибутків для кредитора.
У постанові від 18.03.2020 у справі № 902/417/18 Велика Палата Верховного Суду також вказала, що якщо відповідальність боржника перед кредитором за неналежне виконання обов`язку щодо своєчасного розрахунку не обмежена жодними межами, а залежить виключно від встановлених договором процентів (штрафу, пені, річних відсотків), то за певних обставин обсяг відповідальності може бути нерозумним з огляду на його непропорційність наслідкам правопорушення. Він може бути несправедливим щодо боржника, а також щодо третіх осіб, оскільки майновий тягар відповідних виплат може унеможливити виконання боржником певних зобов`язань, зокрема з виплати заробітної плати своїм працівникам та іншим кредиторам, тобто цей тягар може бути невиправдано обтяжливим чи навіть непосильним. У таких випадках невизнання за судом права на зменшення розміру відповідальності може призводити до явно нерозумних і несправедливих наслідків. Тобто має бути дотриманий розумний баланс між інтересами боржника та кредитора.
Зі змісту ч. 3 ст. 551 ЦК України вбачається, що вирішуючи питання про зменшення розміру неустойки (штрафу, пені), що підлягають стягненню зі сторони, яка порушила зобов`язання, господарський суд повинен оцінити, чи є даний випадок винятковим, виходячи із інтересів обох сторін, які заслуговують на увагу; ступінь виконання зобов`язання боржником; причини неналежного виконання або невиконання зобов`язання; тривалість прострочення виконання; наслідків порушення зобов`язання; невідповідності розміру стягуваної неустойки (штрафу, пені) таким наслідкам, поведінки винної особи (в тому числі вжиття чи невжиття нею заходів до виконання зобов`язання, негайне добровільне усунення нею порушення та його наслідки) тощо (аналогічний висновок про застосування норми права викладений в постанові Верховного Суду від 31.10.2019 у справі №924/243/19).
Тобто при вирішенні питання про зменшення розміру штрафних санкцій судам належить брати до уваги як обставини, прямо визначені у ст. 551 ЦК України, так і інші обставини, на які посилаються сторони і які мають бути доведені ними.
При цьому, суд не зобов`язаний встановлювати всі можливі обставини, які можуть вплинути на зменшення штрафних санкцій; це не входить в предмет доказування у справах про стягнення неустойки. Відповідно до принципу змагальності суд оцінює лише надані сторонами докази і наведені ними аргументи. Суд повинен належним чином мотивувати своє рішення про зменшення неустойки, із зазначенням того, які обставини ним враховані, якими доказами вони підтверджені, які аргументи сторін враховано, а які відхилено (ст. ст. 86, 236 - 238 ГПК України).
Так, ст. 86 ГПК України передбачає, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Водночас, суд зазначає, що на підставі ч. 3 ст. 551 ЦК України, а також виходячи з принципів добросовісності, розумності, справедливості та пропорційності, суд може зменшити розмір неустойки (штрафу, пені) до її розумного розміру.
Аналогічний висновок міститься у постановах Верховного Суду 15.02.2023 у справі №920/437/22, від 13.07.2022 у справі №925/577/21, від 28.06.2022 у справі №902/653/21, від 30.03.2021 у справі №902/538/18, від 29.05.2023 у справі №904/907/22, від 20.12.2023 у справі №916/2263/22.
Як встановлено судом, пеня в загальному розмірі 29625,92 грн, нарахована за неналежне виконання відповідачем умов договору в частині оплати за поставлену електричну енергію, враховуючи несвоєчасну оплату відповідачем коштів за поставлену електроенергію за актами: №4392 купівлі продажу електричної енергії як товарної продукції за жовтень 2025 року від 31.10.2025, №3792 купівлі продажу електричної енергії як товарної продукції за вересень 2025 року від 30.09.2025, №3235 купівлі продажу електричної енергії як товарної продукції за серпень 2025 року від 31.08.2025, №2939 купівлі продажу електричної енергії як товарної продукції за липень 2025 року від 31.07.2025.
Відповідно до приписів ч. 2 ст. 14 ГПК України учасник справи розпоряджається своїми правами на власний розсуд.
Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (ч. 4 ст. 13 ГПК України).
Відповідач під час розгляду справи не надав відзиву на позовну заяву, а також не заявляв клопотань про зменшення пені, не навів поважних причин несвоєчасного виконання зобов`язань.
Суд враховує, що станом на день ухвалення рішення відповідач не сплатив у повному обсязі суму основного боргу, про стягнення якої позивач звернувся в суд з позовною заявою. 
Водночас розмір пені у сумі 29625,92 грн від розміру загального основного боргу 1051270,73 грн (за стягненням якого позивач звертався до суду з позовною заявою) становить 2,82%, а, отже, відсутні підстави вважати такий розмір пені явно не співмірним розміру простроченого зобов`язання, тим більше враховуючи, що такий основний борг по даний час у повному обсязі не сплачено.
Врахувавши такі обставини, суд виснує про відсутність обставин справи, які би вказували про право суду зменшити заявлену до стягнення позивачем пеню.
Отже, оскільки відповідач не заявляв клопотання про зменшення розміру пені, не навів виняткових обставин, які б давали підстави для зменшення розміру заявленої до стягнення пені і такі обставини не встановлені судом; враховуючи, що за відсутності обставин справи, які би свідчили про наявність підстав для зменшення розміру пені, у випадку її безпідставного зменшення - це призведе до порушення принципу рівності сторін та порушення балансу інтересів сторін, суд, дослідивши наявні у справі докази, дійшов висновку про стягнення з відповідача пені в розмірі 29625,92 грн, нарахованої за неналежне виконання умов договору про закупівлю електричної енергії №01-11/07/2025 від 11.07.2025.
З урахуванням наведеного, суд вбачає підстави для стягнення з відповідача 29625,92 грн.
Щодо вимоги про стягнення з відповідача 3% річних та інфляційних втрат
У зв`язку з простроченням виконання відповідачем грошового зобов`язання щодо оплати за постачання електричної енергії, позивачем заявлено до стягнення 2600,81 грн інфляційних втрат та 2884,19 грн - 3 % річних від простроченої суми, що нараховані відповідно до ст. 625 ЦК України.
Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Матеріали справи свідчать про порушення відповідачем зобов`язання щодо сплати заборгованості за поставлену електричну енергію у передбачений договором порядок і строк, а отже відповідач є таким, що прострочив виконання грошового зобов`язання.
Нарахуванням позивачем 3 % річних та інфляційних втрат є правом кредитора (позивача), яке він може реалізувати при неналежному виконанні боржником грошового зобов`язанні, що в даному випадку допущено відповідачем та водночас є підставою для настання для останнього відповідних правових наслідків, передбачених ч. 2 ст. 625 ЦК України.
Так, в разі несвоєчасного виконання боржником грошового зобов`язання у нього виникає обов`язок сплатити кредитору разом із сумою основного боргу суму інфляційних втрат як компенсацію знецінення грошових коштів за основним зобов`язанням внаслідок інфляційних процесів у період прострочення їх оплати та три проценти річних від простроченої суми.
Велика Палата Верховного Суду вже звертала увагу на те, що нарахування інфляційних втрат на суму боргу та трьох процентів річних відповідно до ст. 625 ЦК України є мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступає способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації боржника за неналежне виконання зобов`язання. Ці кошти нараховуються незалежно від вини боржника, зупинення виконавчого провадження чи виконання рішення суду про стягнення грошової суми.
Інфляційні втрати та річні проценти нараховуються на суму простроченого основного зобов`язання. Тому зобов`язання зі сплати інфляційних та річних процентів є акцесорним, додатковим до основного, залежить від основного і поділяє його долю. Отже вимога про сплату інфляційних та річних процентів є додатковою до основної вимоги (постанова Великої Палати Верховного Суду від 07.04.2020 у справі №910/4590/19, постанови Верховного Суду від 13.01.2022 у справі №921/27/21, від 26.03.2025 у справі №910/7475/24).
Отже, передбачене законом право кредитора вимагати сплати боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції та процентів річних є способами захисту його майнового права та інтересу, суть яких полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.
Як було вказано вище, матеріали справи свідчать про порушення відповідачем зобов`язання щодо оплати коштів за поставлену елктроенергію за договором про закупівлю електричної енергії №01-11/07/2025 за актами: №4392 купівлі продажу електричної енергії як товарної продукції за жовтень 2025 року від 31.10.2025, №3792 купівлі продажу електричної енергії як товарної продукції за вересень 2025 року від 30.09.2025, №3235 купівлі продажу електричної енергії як товарної продукції за серпень 2025 року від 31.08.2025, №2939 купівлі продажу електричної енергії як товарної продукції за липень 2025 року від 31.07.2025.
Так, з урахуванням здійснених відповідачем перерахунків коштів за поставлену в липні - жовтні 2025 року електричну енергію позивачем правильно (про що детально судом зазначено вище у розділі щодо стягнення пені) визначені періоди прострочення за кожен звітний місяць та правильно здійснено нарахування 3% річних за актами: №4392 купівлі продажу електричної енергії як товарної продукції за жовтень 2025 року від 31.10.2025, №3792 купівлі продажу електричної енергії як товарної продукції за вересень 2025 року від 30.09.2025, №3235 купівлі продажу електричної енергії як товарної продукції за серпень 2025 року від 31.08.2025, №2939 купівлі продажу електричної енергії як товарної продукції за липень 2025 року від 31.07.2025 у загальній сумі 2884,19 грн та інфляційних втрат за цими актами - в сумі 2600,81 грн. 
Судом встановлено таке прострочення відповідачем оплат за поставлений йому позивачем електроенергію, що було підставою нарахування 3% річних:
- на 3 дні оплати за актом від актом №4392 купівлі продажу електричної енергії як товарної продукції за жовтень 2025 року від 31.10.2025, період прострочення: з 08.02.2026 по 10.02.2026, сума прострочення - 682071,07 грн, за що нараховано 3% річних у сумі 168,18 грн;
- на 8 дні оплати за актом №3792 купівлі продажу електричної енергії як товарної продукції за вересень 2025 року від 30.09.2025, період прострочення: з 08.01.2026 по 15.01.2026, сума прострочення - 657571,68 грн, за що нараховано 3% річних у сумі 432,38 грн;
- на 4 дні оплати за актом №3792 купівлі продажу електричної енергії як товарної продукції за вересень 2025 року від 30.09.2025, період прострочення: з 16.01.2026 по 19.01.2026, сума прострочення - 569196,66 грн, за що нараховано 3% річних у сумі 187,13 грн;
- на 22 дні оплати за актом №3792 купівлі продажу електричної енергії як товарної продукції за вересень 2025 року від 30.09.2025, період прострочення: з 20.01.2026 по 10.02.2026, сума прострочення - 369196,66 грн, за що нараховано 3% річних у сумі 667,59 грн;
- на 3 дні оплати за актом №3235 купівлі продажу електричної енергії як товарної продукції за серпень 2025 року від 31.08.2025, період прострочення: з 09.12.2025 по 11.12.2025, сума прострочення - 465473,93 грн, за що нараховано 3% річних у сумі 114,77 грн;
- на 18 днів оплати за актом №3235 купівлі продажу електричної енергії як товарної продукції за серпень 2025 року від 31.08.2025, період прострочення: з 12.12.2025 по 29.12.2025, сума прострочення - 400000,00 грн, за що нараховано 3% річних у сумі 591,78 грн;
- на 17 днів оплати за актом №3235 купівлі продажу електричної енергії як товарної продукції за серпень 2025 року від 31.08.2025, період прострочення: з 30.12.2025 по 15.01.2026, сума прострочення - 111624,98 грн, за що нараховано 3% річних у сумі 146,79 грн;
- на 6 днів оплати за актом №2939 купівлі продажу електричної енергії як товарної продукції за липень 2025 року від 31.07.2025, період прострочення: з 08.11.2025 по 13.11.2025, сума прострочення - 568194,48 грн, за що нараховано 3% річних у сумі 280,21 грн;
- на 4 дні оплати за актом №2939 купівлі продажу електричної енергії як товарної продукції за липень 2025 року від 31.07.2025, період прострочення: з 14.11.2025 по 17.11.2025, сума прострочення - 368194,48 грн, за що нараховано 3% річних у сумі 121,05 грн;
- на 2 дні оплати за актом №2939 купівлі продажу електричної енергії як товарної продукції за липень 2025 року від 31.07.2025, період прострочення: з 18.11.2025 по 19.11.2025, сума прострочення - 308194,48 грн, за що нараховано 3% річних у сумі 50,66 грн;
- на 4 дні оплати за актом №2939 купівлі продажу електричної енергії як товарної продукції за липень 2025 року від 31.07.2025, період прострочення: з 20.11.2025 по 23.11.2025, сума прострочення - 288194,48 грн, за що нараховано 3% річних у сумі 94,75 грн;
- на 3 дні оплати за актом №2939 купівлі продажу електричної енергії як товарної продукції за липень 2025 року від 31.07.2025, період прострочення: з 24.11.2025 по 26.11.2025, сума прострочення - 80000,00 грн, за що нараховано 3% річних у сумі 19,73 грн. 
Також, враховуючи такі ж періоди і суми прострочень, позивачем правильно визначено нарахування до стягнення з відповідача інфляційні втрати за кожним актом, а саме: за актом від актом №4392 купівлі продажу електричної енергії як товарної продукції за жовтень 2025 року від 31.10.2025 - в сумі 148,00 грн, за актом №3792 купівлі продажу електричної енергії як товарної продукції за вересень 2025 року від 30.09.2025 - в сумі 1157,26 грн, за актом №3235 купівлі продажу електричної енергії як товарної продукції за серпень 2025 року від 31.08.2025 - в сумі 782,02 грн, за актом №2939 купівлі продажу електричної енергії як товарної продукції за липень 2025 року - в сумі 513,53 грн.
Враховуючи встановлені судом обставини порушення відповідачем зобов`язання щодо оплати коштів за поставлену електроенергію за договором про закупівлю електричної енергії №01-11/07/2025 від 11.07.2025 за актами: №4392 купівлі продажу електричної енергії як товарної продукції за жовтень 2025 року від 31.10.2025, №3792 купівлі продажу електричної енергії як товарної продукції за вересень 2025 року від 30.09.2025, №3235 купівлі продажу електричної енергії як товарної продукції за серпень 2025 року від 31.08.2025, №2939 купівлі продажу електричної енергії як товарної продукції за липень 2025 року від 31.07.2025, позивачем складені розрахунки неустойки, 3% річних та інфляційних нарахувань Державному підприємству «УКРПРОДКОНТРАКТ» Державного агенства з управління резервами України, відповідно до яких позивачем нараховано до стягнення з відповідача 2884,19 грн 3% річних та 2600,81 грн інфляційних втрат.
Водночас відповідач не надав свого контррозрахунку складених позивачем розрахунків неустойки, 3% річних та інфляційних нарахувань Державному підприємству «УКРПРОДКОНТРАКТ» Державного агенства з управління резервами України договором про закупівлю електричної енергії №01-11/07/2025 від 11.07.2025.
З урахуванням встановлених обставин справи суд виснує про правильність та обгрунтованість складених Товариством з обмеженою відповідальністю «Хайат Естейт» означених розрахунків 3% річних та інфляційних нарахувань за договором про закупівлю електричної енергії №01-11/07/2025 від 11.07.2025 щодо визначення періодів прострочення та сум прострочення за актами: №4392 купівлі продажу електричної енергії як товарної продукції за жовтень 2025 року від 31.10.2025, №3792 купівлі продажу електричної енергії як товарної продукції за вересень 2025 року від 30.09.2025, №3235 купівлі продажу електричної енергії як товарної продукції за серпень 2025 року від 31.08.2025, №2939 купівлі продажу електричної енергії як товарної продукції за липень 2025 року від 31.07.2025.
Здійснивши перевірку за допомогою калькулятора сертифікованої комп`ютерної програми інформаційно-правового забезпечення «ЛІГА:ЗАКОН» розрахунків заявлених до стягнення сум 3% річних та інфляційних нарахувань, які нараховані позивачем за порушення відповідачем грошового зобов`язання за несплату коштів за поставлену електричну енергію у визначені договором терміни у межах зазначених вище боргових періодів за актами: №4392 купівлі продажу електричної енергії як товарної продукції за жовтень 2025 року від 31.10.2025, №3792 купівлі продажу електричної енергії як товарної продукції за вересень 2025 року від 30.09.2025, №3235 купівлі продажу електричної енергії як товарної продукції за серпень 2025 року від 31.08.2025, №2939 купівлі продажу електричної енергії як товарної продукції за липень 2025 року від 31.07.2025 судом встановлено, що такий розрахунок позивачем проведено правильно, з урахуванням сум заборгованості по договору за кожним актом та відповідно до методики нарахування.
Відтак суд дійшов висновку про те, що вимоги позивача щодо стягнення з відповідача 2884,19 грн 3% річних та 2600,81 грн інфляційних втрат є документально доведеними та обґрунтованими.
Щодо нарахування процентів до моменту виконання судового рішення
Разом з цим, позивач, на підставі ч. 10 ст. 238 ГПК України, просить суд призначити нарахування 3 % річних на суму основного боргу у розмірі 1051270,73 грн, починаючи з 11.02.2026 і до повної сплати суми основного боргу, з урахуванням приписів законодавства України.
Відповідно до ч. 10 ст. 238 ГПК України суд, приймаючи рішення про стягнення боргу, на який нараховуються відсотки або пеня, може зазначити в рішенні про нарахування відповідних відсотків або пені до моменту виконання рішення з урахуванням приписів законодавства України, що регулюють таке нарахування.
Остаточна сума відсотків (пені) у такому випадку розраховується за правилами, визначеними у рішенні суду, органом (особою), що здійснює примусове виконання рішення суду і відповідні дії (рішення) якого можуть бути оскаржені в порядку, передбаченому розділом VI цього Кодексу.
Правовий аналіз положень ст.ст. 526, 599, 611, 625 ЦК України, дає підстави для висновку, що наявність судового рішення про стягнення суми боргу за договором, яке боржник не виконав, не припиняє правовідносин сторін цього договору, не звільняє боржника від відповідальності за невиконання грошового зобов`язання та не позбавляє кредитора права на отримання сум, передбачених ст. 625 цього Кодексу, за час прострочення.
За змістом ч. 1 ст. 2 ГПК України, завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.
Статтею 5 ГПК України визначено, що здійснюючи правосуддя, господарський суд захищає права та інтереси фізичних і юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного права чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.
З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що застосування ч. 10 ст. 238 ГПК України сприятиме найшвидшому виконанню відповідачем судового рішення в частині сплати спірного основного боргу, а позивач позбавиться необхідності ще раз звертатися до суду з позовом про стягнення з відповідача додатково нарахованих процентів, за допущене ним прострочення після ухвалення судом рішення.
Згідно з ч. 11, 12 ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження», якщо у виконавчому документі про стягнення боргу зазначено про нарахування відсотків або пені до моменту виконання рішення, виконавець у постанові про відкриття виконавчого провадження розраховує остаточну суму відсотків (пені) за правилами, визначеними у виконавчому документі. До закінчення виконавчого провадження виконавець за заявою стягувача перераховує розмір остаточної суми відсотків (пені), які підлягають стягненню з боржника, не пізніше наступного дня з дня надходження заяви стягувача про такий перерахунок, про що повідомляє боржника не пізніше наступного дня після здійснення перерахунку.
Враховуючи вищевикладене, суд вважає за можливе задовольнити вимоги позивача в цій частині та зазначити у резолютивній частині рішення про нарахування органом (особою), що буде здійснювати примусове виконання рішення, 3% річних на залишок основного боргу починаючи з 11.02.2025 (наступний день після закінчення визначеного позивачем періоду нарахування 3% річних) до моменту сплати суми основного боргу, з урахуванням приписів законодавства України.
Перерахунок основного боргу, вказаного у рішенні суду та у виконавчому документі, для органу (особи), що здійснюватиме примусове виконання рішення, має здійснюватися за наступною формулою: С х 3 х Д : К : 100, де: С - несплачена сума основного боргу (станом на час ухвалення рішення суду 360727,07 грн); Д - кількість днів прострочення; К - кількість днів у році, в якому наявна непогашена заборгованість.
При цьому суд вважає за необхідне роз`яснити органу (особі), що здійснює примусове виконання рішення суду, що в разі часткової сплати відповідачем боргу, 3% річних нараховуються на залишок заборгованості, що залишився за визначеною вище формулою.
Щодо обґрунтованості рішення
Статтею 129 Конституції України встановлено, що основними засадами судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Положеннями ст. ст. 13 - 14 ГПК України унормовано, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.
Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у господарських справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. В той же час, кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.
Згідно зі ст. 73 ГПК України доказами є будь які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (ст. 86 Господарського процесуального кодексу України).
Суд також зазначає, що принцип змагальності є процесуальною гарантією всебічного, повного та об`єктивного з`ясування судом обставин справи, ухвалення законного, обґрунтованого і справедливого рішення у справі.
Верховний Суд в ході касаційного перегляду судових рішень неодноразово звертався загалом до категорії стандарту доказування та відзначав, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Цей принцип передбачає покладання тягаря доказування на сторони. Одночасно цей принцип не передбачає обов`язку суду вважати доведеною та встановленою обставину, про яку сторона стверджує. Така обставина підлягає доказуванню таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто коли висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний (постанови Верховного Суду від 02.10.2018 у справі № 910/18036/17, від 23.10.2019 у справі № 917/1307/18, від 18.11.2019 у справі № 902/761/18, від 04.12.2019 у справі № 917/2101/17). Аналогічний стандарт доказування застосовано Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 18.03.2020 у справі № 129/1033/13-ц (провадження № 14-400цс19).
Сторонами у справі не надано суду належних та допустимих доказів на підтвердження наявності інших обставин ніж ті, що досліджені судом.
За таких обставин, враховуючи вищевикладене, оцінивши докази у справі в їх сукупності, законодавство, що регулює спірні правовідносини, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог повністю.
Розподіл судових витрат
Згідно з платіжної інструкції №61 від 11.02.2026, при подачі позову через систему «Електронний суд ЄСІТС» стягнення заборгованості за договором про постачання електричної енергії споживачу, 3% річних, пені, інфляційних втрат, та визначити порядок нарахування 3 % річних на суму основного боргу у загальному розмірі 1086381,65, позивачем сплачено судовий збір у сумі 13036,58 грн.
Судові витрати на підставі ст. 129 ГПК України покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
У випадку зловживання стороною чи її представником процесуальними правами або якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору (ч. 9 ст. 129 ГПК України).
Водночас, врахувавши постановлення судом ухвал від 22.07.2026, від 27.08.2026, від 02.09.2026 про закриття на підставі п. 2 ч. 1 ст. 231 ГПК України у зв`язку з відсутністю предмету спору провадження у справі №907/186/26 в частинах позовних вимог про стягнення з відповідача 439196,66 грн, 221347,00 грн та 30000,00 грн основного боргу за договором, а відтак на час ухвалення рішення розгляд справи судом здійснюється в частині позовних вимог про стягнення з Державного підприємства на користь ТОВ «Хайат Естейт» 395837,99 грн. А тому саме з урахуванням такої спірної суми та з урахуванням висновків суду, наведених в ухвалах від 22.07.2026, від 27.08.2026, від 02.09.2026 щодо повернення судового збору, суд дійшов висновку про стягнення з відповідача на користь позивача 4750,06 грн у повернення сплаченого судового збору.
Враховуючи наведене та керуючись ст. ст. 2, 13, 42, 46, 73, 74, 76, 77, 78, 79, 80, 129, 221, 236, 237, 238, 240, 256 Господарського процесуального кодексу України, суд
У Х В А Л И В :
Позов задовольнити.
Стягнути з Державного підприємства «УКРПРОДКОНТРАКТ» Державного агенства з управління резервами України (код ЄДРПОУ - 30433226, місцезнаходження - 89435, Закарпатська область, Ужгородський район, село Кінчеш, «Бази» мікрорайон, будинок 9) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Хайат Естейт» (код ЄДРПОУ - 39139037, місцезнаходження - 03057, місто Київ, вулиця Довженка Олександра (Шевченківський район), будинок 18, офіс 17) 395837,99 грн (триста дев`яносто п`ять тисяч вісімсот тридцять сім гривень 99 копійок), з яких: 360727,07 грн (триста шістдесят тисяч сімсот двадцять сім гривень 07 копійок) - заборгованість за договором про закупівлю електричної енергії №01-11/07/2025 від 11.07.2025, 2884,19 грн (дві тисячі вісімсот вісімдесят чотири гривні 19 копійок) - 3% річних, 2600,81 грн (дві тисячі шістсот гривень 81 копійок) - інфляційні втрати та пеня у розмірі 29625,92 грн (двадцять дев`ять тисяч шістсот двадцять п`ять гривень 92 копійки), нараховані за неналежне виконання договору про закупівлю електричної енергії №01-11/07/2025 від 11.07.2025.
Органу (особі), що здійснюватиме примусове виконання рішення Господарського суду Закарпатської області від 03.09.2026 у справі №907/186/26 здійснювати нарахування 3% річних, починаючи з 11.02.2026 на суму основного боргу в розмірі 360727,07 грн (триста шістдесят тисяч сімсот двадцять сім гривень 07 копійок) до моменту виконання Державним підприємством «УКРПРОДКОНТРАКТ» Державного агенства з управління резервами України рішення суду з урахуванням приписів законодавства України, що регулюють таке нарахування. Розрахунок 3% річних здійснювати за формулою: С х 3 х Д : К : 100, де: С - несплачена сума основного боргу (станом на час ухвалення рішення суду 360727,07 грн); Д - кількість днів прострочення; К - кількість днів у році, в якому наявна непогашена заборгованість.
Стягнути з Державного підприємства «УКРПРОДКОНТРАКТ» Державного агенства з управління резервами України (код ЄДРПОУ - 30433226, місцезнаходження - 89435, Закарпатська область, Ужгородський район, село Кінчеш, «Бази» мікрорайон, будинок 9) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Хайат Естейт» (код ЄДРПОУ - 39139037, місцезнаходження - 03057, місто Київ, вулиця Довженка Олександра (Шевченківський район), будинок 18, офіс 17) 4750,06 грн (чотири тисячі сімсот п`ятдесят гривень 06 копійок) у повернення сплаченого судового збору.
Накази видати після набрання рішенням законної сили.
На підставі статті 241 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду, згідно з частиною першою статті 256 Господарського процесуального кодексу України, подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Рішення може бути оскаржене до Західного апеляційного господарського суду.
Повне рішення складене і підписане 14.09.2026.

Суддя  С.В.Сисин