Справа № 209/9141/25
Провадження № 2/209/1008/26

РІШЕННЯ
Іменем України

01 липня 2026 року м. Кам`янське

Дніпровський районний суд міста Кам`янського Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді Шендрика К.Л.,
за участі секретаря Драгунцевої С.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "ВУСО" до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог, на стороні відповідача - Акціонерне товариство "Страхова компанія "ББС ІНШУРАНС", про відшкодування шкоди, завданої в результаті дорожньо-транспортної пригоди, 

в с т а н о в и в: 

Позивач звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить суд стягнути з ОСОБА_1 на користь ПрАТ «СК «ВУСО» суму завданої матеріальної шкоди в розмірі 24766,10 грн., а також витрати з оплати судового збору у розмірі 3028 грн.
На обґрунтування позову зазначено, що між ПрАТ «СК «ВУСО» та ПРАТ «КАМЕТ-СТАЛЬ» було укладено договір добровільного страхування наземного транспорту № 23976543 від 05 грудня 2024 року, за яким страховик застрахував майнові інтереси страхувальника, пов`язані з експлуатацією наземного транспортного засобу, а саме автомобіля Renault, д.р.н. НОМЕР_1 . 12 лютого 2025 року в м. Кам`янському на пр-ті Тараса Шевченка сталася дорожньо- транспортна пригода за участю автомобіля Renault, д.р.н. НОМЕР_1 та автомобіля Renault, д.р.н. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_1 . В результаті ДТП зазначені транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Згідно з постановою Заводського районного суду м. Дніпродзержинська від 24 березня 2025 року по справі 208/2229/25, особою, винною у скоєнні ДТП, є ОСОБА_1 , якого було притягнуто до відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Згідно умов договору добровільного страхування наземного транспорту № 23976543 від 05 грудня 2024 року, страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, страхове відшкодування визначається без урахування амортизаційного зносу запчастин, деталей, матеріалів, підставою для визначення розміру збитку є рахунок СТО, обраної страховиком. Відповідно до рахунку СТО № 4060 від 17 лютого 2025 року вартість відновлювального ремонту становить 84066,76 грн. Відповідно до акту виконаних робіт № 4060 від 30 червня 2025 року, вартість відновлювального ремонту автомобіля Renault, д.р.н. НОМЕР_1 з урахуванням знижки складає 75876,76 грн. На підставі заяви страхувальника, ПрАТ «СК «ВУСО» було здійснено виплату страхового відшкодування у розмірі 75876,76 грн., після виплати якого у позивача виникло право вимоги до винної особи щодо відшкодування завданої шкоди у розмірі 79259,10 грн. Відповідно до інформації, отриманої із ЄЦБД МТСБУ стало відомо, що цивільна відповідальність особи, винної в скоєнні ДТП на момент настання страхової події була застрахована в АТ «СК «ББС ІНШУРАНС» за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів ЕР 221842017, за яким ліміт за шкоду, заподіяну майну, становить 160000 грн., франшиза - 0 грн. ПрАТ «СК «ВУСО» звернулося до АТ «СК «ББС ІНШУРАНС» з заявою на виплату страхового відшкодування. Відповідно до Постанови КМУ від 10 квітня 2013 року № 403, нормативний середньорічний пробіг транспортного засобу становить 27 тис.км. Як вбачається з акту огляду пошкодженого ТЗ автомобіль Renault, д.р.н. НОМЕР_1 , 2018 року випуску, тобто на момент ДТП строк експлуатації якого становив більше 6 років, при цьому загальний пробіг становить 399202 км, тобто близько 66533,67 км на рік, що більше аніж вдвічі перевищує нормативний середньорічний пробіг, а тому при здійсненні страхового відшкодування за полісом ЕР 221842017 АТ «СК «ББС ІНШУРАНС» цілком правомірно урахувало знос, що становить 0,5247 та здійснило страхове відшкодування в сумі 51110,66 грн. Оскільки сума понесених збитків в повному обсязі не була сплачена АТ «СК «ББС ІНШУРАНС», то з огляду на приписи ст. 1194 ЦК України, різниця між сумою страхового відшкодування за полісом та фактично завданими збитками становить 24 766,10 грн. (75876,76  грн. (фактичний розмір шкоди) – 51610,66 грн. (виплата від АТ «СК «ББС ІНШУРАНС) = 24766,10 грн) і підлягає стягненню з винної особи - ОСОБА_1 
21 листопада 2025 року було відкрито провадження у вказаній цивільній справі і призначено її до судового розгляду за правилами спрощеного позовного провадження.
24 грудня 2025 року від представниці відповідача ОСОБА_2 надійшов відзив на позов, у якому зазначено, що у матеріалах справи відсутні докази існування причинно-наслідкового зв`язку між дорожньо-транспортною пригодою, що сталася 12 лютого 2025 року о 12.30 годині у м. Кам`янському по пр-ту Т. Шевченка за участю ОСОБА_1 , який керував автомобілем RENAULT DOKKER, д.н.з. НОМЕР_2 , та транспортного засобу RENAULT TRAFIC, д.н.з. НОМЕР_1 , і пошкодженнями, визначеними в акті (протоколі) огляду - заяві на виплату від 17 лютого 2025 року та заявленою позивачем сумою позовних вимог. В матеріалах справи міститься постанова Заводського районного суду від 24 березня 2025 року у справі № 208/2229/25 та довідка ДТП, які підтверджують, що відповідач є винуватцем ДТП. Проте ці докази не підтверджують причинно-наслідковий зв`язку між ДТП та доказами, якими позивач підтверджує суму збитків: актом (протоколом) огляду - заявою на виплату від 13 лютого 2025 року, рахунком-фактурою № 4060 від 17 лютого 2025 року, актом виконаних робіт № 4060 від 30 червня 2025 року. Дані рахунку-фактури № 4060 від 17 лютого 2025 року щодо обсягу пошкоджень є більшим порівняно з довідкою ДТП та актом (протоколом) огляду - заявкою на виплату від 13 лютого 2025 року. Так, у довідці ДТП зазначено, що авто RENAUL TRAFIC, д.н.з НОМЕР_1 , має пошкодження задньої центральної частини в результаті ДТП. У свою чергу, в акті (протоколі) огляду - заяві на виплату від 13 лютого 2025 року зафіксовано такі пошкодження: двері задні ліві - заміна та фарбування; бампер задній - заміна; двері задні праві - ремонт та фарбування; молдинг - заміна. Водночас рахунок-фактура № 4060 від 17 лютого 2025 року містить роботи та матеріали, понад пошкодження визначені в довідці ДТП та акті, зокрема: монограми зняти/встановити (п.6 рахунку) у загальній сумі 1125 грн. скло двері зад.лівої зрізати вклеїти (п.10 рахунку) у загальній сумі 2812,50 грн., двері багажного відділення Lh (п. 20 рахунку) у загальній сумі 28 683,75 грн. Загальна вартість зазначених робіт та матеріалів становить 32621,25 грн. Таким чином, сума заявленого позивачем збитку є завищеною на 32621,25 грн. і повинна становити не більше 43255,51 грн. (75876,76 - 32621,25 грн.). Враховуючи, що страхова компанія відповідача - AT «СК «ББС Іншуренс», вже сплатила позивачу 51110,66 грн., заявлена позивачем сума збитку відшкодована у повному обсязі. Отже, у даній справі відсутній предмет спору, а позовні вимоги не підлягають задоволенню. Акт (протокол) огляду - заява на виплату від 13 лютого 2025 року, складений оцінювачем ПРАТ «СК «ВУСО» ОСОБА_3 та представником власника пошкодженого в результаті ДТП авто - ПРАТ «КАМЕТ-СТАЛЬ» - Прохоровим, у якому зазначено такі пошкодження: двері задні ліві - заміна та фарбування; бампер задній - заміна,- двері задні праві - ремонт та фарбування: молдинг - заміна. В акті зазначено, що пошкодження «отримані при обставинах від 12 лютого 2025 року», без конкретизації цих обставин для можливість ідентифікації. Тож не можна однозначно стверджувати, що пошкодження, які зазначенні в цьому акті, є результатом ДТП, яка сталась 12 лютого 2025 року о 12:30 за участю авто відповідача RENAULT DOKKER, д.н.з. НОМЕР_2 та авто RENAUL TRAFIC, д.н.з НОМЕР_1 .До акту не додано документу, що підвереджує повноваження, кваліфікацію та право ОСОБА_3 для здійснювати оцінення пошкоджень транспортного засобу. Акт складений виключно за участю заінтересованих осіб - представника страховика (позивача) та представника власника пошкодженого в результаті ДТП авто - ПРАТ «КАМЕТ-СТАЛЬ». Відповідач участі в огляді не брав. Це ставить під сумнів достовірність викладених у ньому даних. Акт виконаних робіт № 4060 від 30 червня 2025 року, доданий позивачем до позовної заяви, не може бути належним доказом у справі, оскільки надана копія зазначеного документа має неналежну якість, що унеможливлює його прочитання та встановлення змісту. Відповідно, така копія не дозволяє здійснити аналіз обґрунтованості викладених у ній даних та перевірити їх відповідність предмету доказування. Позивач не довів наявності шкоди у заявленому розмірі та її зв`язку з діями відповідача. За таких обставин відсутній предмет спору, а позовні вимоги у сумі 24766,10 грн. є необґрунтованими та не підлягають задоволенню. Відповідальність відповідача на момент вчинення ДТП була застрахована в АТ «СК «ББС ІНШУРАНС» відповідно до укладеного договору страхування (поліс) ЕР-221842017 від 01 липня 2024 року зі страховою сумою (ліміт відповідальності) 160000 грн. Це означає, що в межах страхової суми, яка повністю покриває заявлений розмір збитків (75876,76 грн.), саме страховик, а не відповідач, є належним суб`єктом виконання обов`язку з відшкодування шкоди, завданої ДТП. Розрахована АТ «СК «ББС ІНШУРАНС» сума у розмірі 51110,66 грн. була здійсненна із порушенням норм законодавства. Страховик, здійснюючи розрахунок страхового відшкодування, неправомірно застосував коефіцієнт фізичного зносу 0,5247, посилаючись на пункт 7.41 Методики товарознавчої експертизи та оцінки КТЗ, затвердженої наказом Міністерства юстиції України та Фонду державного майна України від 24 листопада 2003 року № 142/5/2092. Однак відповідно до пункту 7.38 Методики, коефіцієнт фізичного зносу дорівнює «0» для легкових транспортних засобів, строк експлуатації яких не перевищує 7 років. Строк експлуатації транспортного засобу RENAULT TRAFIC, д.н.з. НОМЕР_1 , на момент ДТП не перевищував зазначений семирічний період, що унеможливлює застосування будь-якого коефіцієнта фізичного зносу. Таким чином, застосування страховиком коефіцієнта зносу 0,5247 є безпідставним, суперечить Методиці та призвело до штучного заниження суми страхового відшкодування з 75876,76 грн. до 51110,66 грн. У зв`язку з цим відповідач заперечує проти тверджень позивача, що АТ «СК «ББС Іншуренс» правомірно застосувало знос та здійснило виплату у зменшеному розмірі. Вважають безпідставним посилання позивача на порядок визначення середньоринкової вартості легкових автомобілів, мотоциклів, мопедів, затвердженого постановою КМУ від 10 квітня 2013 року № 403, оскільки згідно із ч. 1 такого, цей порядок встановлює механізм визначення середньоринкової вартості легкових автомобілів, мотоциклів, мопедів з метою визначення доходу від їх продажу (обміну) для цілей обкладення додатком на доходи фізичних осіб. Такий порядок не регулює питання визначення вартості відновлювального ремонту, не застосовується для розрахунку страхового відшкодування, а тому не може бути підставою для визначення коефіцієнта фізичного зносу чи вартості деталей. Документи «Рахунок суми страхового відшкодування» та «Розрахунок коефіцієнту фізичного зносу КТЗ на 12 лютого 2025 року» містить розбіжності щодо ринкової вартості такого ТЗ. Відповідно до п. 13 «Рахунку суми страхового відшкодування» - ринкова вартість ТЗ 757800 грн., в той час, як «Розрахунок коефіцієнту фізичного зносу КТЗ на 12 лютого 2025 року» містить інформацію, що ринкова вартість досліджуваного КТЗ складає 689790,81 грн., тобто значно менше, що в свою чергу вплинуло на суму відшкодування. Просить у задоволенні позову відмовити повністю, судові витрати покласти на позивача.
Ухвалою від 10 березня 2026 року було залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог, на стороні відповідача АТ "СК "ББС ІНШУРАНС".
Заяв, клопотань чи письмових пояснень з приводу позовних вимог від АТ "СК "ББС ІНШУРАНС" до суду не надходило.
На підставі ч. 5 ст. 279 ЦПК України, суд ухвалив розглянути справу за наявними у справі матеріалами.
В порядку ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. 
Вивчивши матеріали справи, дослідивши письмові докази, суд приходить до наступного:
Судом встановлено, що 05 грудня 2024 року ПрАТ «СК «ВУСО» та ПРАТ «КАМЕТ-СТАЛЬ» було укладено договір добровільного страхування наземного транспорту № 23976543, за яким страховик застрахував майнові інтереси страхувальника, пов`язані з експлуатацією наземного транспортного засобу, а саме автомобіля Renault Trafic, д.р.н. НОМЕР_1 , що підтверджується копією договору з додатком (а.с. 14-44).
12 лютого 2025 року о 12.03 годині в м. Кам`янському по пр-ту Т.Шевченка водій ОСОБА_1 , керуючи автомобілем Renault Dokker державний номерний знак НОМЕР_2 , не вибрав безпечної дистанції та скоїв зіткнення з автомобілем Рено Трафік державний номерний знак НОМЕР_1 , який рухався попереду. При ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками.
Постановою Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської областівід 24 березня 2025року (а.с. 53)встановлено, що дана ДТП сталася в результаті порушення водієм  ОСОБА_1 вимог пунктів 12.1, 13.1 ПДР України, визнано винним ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено штраф.
Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.
Відповідно до акту виконаних робіт № 4060 від 30 червня 2025 року (а.с. 58)вартість відновлювального ремонту транспортного засобу Renault Trafic, д.р.н. НОМЕР_1 , склала 75876,76грн., з яких: 43908,75 грн. – вартість запасних частин, 19321,88 грн. – вартість робіт, 12646,13 грн. – ПДВ.
За наслідками розгляду акту (протоколу) огляду ТЗ – заяви на виплату(а.с. 55), згідно страхового акту № 2428405-1 (а.с. 59) за договором страхування наземного транспорту № 23976543 від 05 грудня 2024 року, ПрАТ «СК «ВУСО» було визначено розмір страхового відшкодування 75876,76грн.
На виконання умов договору страхування позивач 27 березня 2025 рокуздійснив виплату ПАТ «Камет-Сталь» страхового відшкодування на загальну суму 75876,76грн., що підтверджується платіжною інструкцією (а.с. 60).
Цивільно-правова відповідальність власника автомобіля Renault Dokker державний номерний знак НОМЕР_2 , на момент скоєння вищезазначеної ДТП була застрахована АТ «СК «ББС ІНШУРАНС» згідно з полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів ЕР 221842017(франшиза відповідно до умов полісу складає 0 грн, ліміт за шкоду майну - 160000грн), що підтверджується довідкою (а.с. 61).
АТ «СК «ББС ІНШУРАНС» сплатило на користь ПрАТ «СК «ВУСО» страхове відшкодування, з урахуванням коефіцієнту 0,5247 фізичного зносу автомобіля Renault Trafic, д.р.н. НОМЕР_1 ,у розмірі 51610,66грн., що підтверджується розрахунком коефіцієнту фізичного зносу КТЗ, визначенням вартості матеріального збитку та довідкою-підтвердженням надходження коштів (а.с. 63-65), а також не заперечується сторонами.
Згідно з частинами першою та другою статті 1166 ЦК України,майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.
Відповідно пункту 1 частини першої статті 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.
Згідно з вимогами статті 1192 ЦК України,розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.
За правилом пункту 1 частини другої статті 22 ЦК України,реальними збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права.
За змістом статті 993 ЦК України та статті 27 Закону України «Про страхування» до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.
Стаття 1191 ЦК України та стаття 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», з одного боку, і стаття 993 ЦК України та стаття 27 Закону України «Про страхування», з іншого боку, регулюють різні за змістом правовідносини.
У випадках, коли деліктні відносини поєднуються з відносинами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, боржником у деліктному зобов`язанні в межах суми страхового відшкодування виступає страховик завдавача шкоди. Цей страховик, хоч і не завдав шкоди, але є зобов`язаним суб`єктом перед потерпілим, якому він виплачує страхове відшкодування замість завдавача шкоди у передбаченому Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» порядку. Після такої виплати деліктне зобов`язання припиняється його належним виконанням страховиком завдавача шкоди замість останнього. За умов, передбачених у статті 38 вказаного Закону, цей страховик набуває право зворотної вимоги (регрес) до завдавача шкоди на суму виплаченого потерпілому страхового відшкодування.
У преамбулі Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» вказано, що цей Закон регулює відносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів і спрямований на забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та майну потерпілих при експлуатації наземних транспортних засобів на території України.
Натомість відповідно до частини першої статті 6 Закону України «Про страхування» добровільне страхування - це страхування, яке здійснюється на основі договору між страхувальником і страховиком. Загальні умови і порядок здійснення добровільного страхування визначаються правилами страхування, що встановлюються страховиком самостійно відповідно до вимог цього Закону.
Згідно зі статтями 993 ЦК України та 27 Закону України «Про страхування» до страховика потерпілого переходить право вимоги до завдавача шкоди у деліктному зобов`язанні у межах виплаченого потерпілому страхового відшкодування. Після такої виплати деліктне зобов`язання не припиняється. У ньому відбувається заміна кредитора: до страховика потерпілого переходить право вимоги, що належало цьому потерпілому у деліктному зобов`язанні, у межах виплаченого йому страхового відшкодування. Такий перехід права вимоги є суброгацією.
Подібні висновки викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 липня 2018 року у справі № 755/18006/15-ц (провадження № 14-176цс18).
У справі, яка розглядається, позивач (який є страховиком потерпілої особи) виконав свої зобов`язання за договором добровільного страхування відповідно до умов, визначених у ньому, здійснивши відшкодування завданих збитків у повному обсязі.
У зв`язку з виплатою позивачем страхового відшкодування до цієї особи (як до страховика потерпілої особи) перейшло право вимоги до заподіювача шкоди у деліктному зобов`язанні у межах виплаченого потерпілому страхового відшкодування, тобто відбулася заміна кредитора у деліктних відносинах, що виникли у зв`язку із завданням шкоди відповідачем, в порядку суброгації.
У постанові Верховного Суду від 11 березня 2020 року у справі № 754/5129/15-ц (провадження № 61-38365св18) зроблено правовий висновок про те, що розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі (частина друга статті 1192 ЦК України), тоді як розмір страхового відшкодування, що підлягає стягненню зі страховика, відповідно до статті 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» - виходячи з витрат, пов`язаних з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням фізичного зносу транспортного засобу.
Як вбачається з матеріалів справи, виплата страхового відшкодування страховиком відповідача відбулася з вирахуванням коефіцієнта фізичного зносу в розмірі 0,5247отже, вказана виплата не у повному обсязі відшкодувала фактичні збитки, що виникли внаслідок зазначеної ДТП.
Розмір (коефіцієнт) зносу розраховується за порядком, передбаченим Методикою товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів (КТЗ), затвердженої наказом Міністерства юстиції України та Фондом державного майна України №142/5/2092 від 24 листопада 2003 року(далі - Методика).
Фізичний знос КТЗ (його складників) - утрата вартості КТЗ (його складників), яка зумовлена частковою або повною втратою первісних технічних та технологічних якостей КТЗ (його складників) порівняно з вартістю нового подібного КТЗ (його складників).
Згідно з п. 1.6 Методики відновлювальний ремонт (або ремонт) - це комплекс операцій щодо відновлення справності або роботоздатності КТЗ чи його складника(ів) та відновлення їхніх ресурсів. Ремонт здійснюється методами відновлення чи заміни складових частин.
Пунктом 2.4 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції України та Фонду державного майна України від 24 листопада 2003 року вартість матеріального збитку (реальні збитки) визначається як вартісне значення витрат, яких зазнає власник у разі пошкодження або розукомплектування колісного транспортного засобу (далі КТЗ), з урахуванням фізичного зносу та витрат, яких зазнає чи може зазнати власник для відновлення свого порушеного права користування КТЗ (втрати товарної вартості).
Відповідно до пункту 7.38 Методики значення коефіцієнта фізичного зносу приймається таким, що дорівнює нулю, для нових складників та складників КТЗ, строк експлуатації яких не перевищує:
5 років - для легкових КТЗ виробництва країн СНД;
7 років - для інших легкових КТЗ;
3 роки - для вантажних КТЗ, вантажопасажирських КТЗ, причепів, напівпричепів, спеціальних КТЗ, спеціалізованих КТЗ, автобусів виробництва країн СНД;
4 роки - для інших вантажних КТЗ, вантажопасажирських КТЗ, причепів, напівпричепів, спеціальних КТЗ, спеціалізованих КТЗ, автобусів;
5 років - для мототехніки.
Згідно пункту 7.39. Методики винятками стосовно використання зазначених вимог є:
а) КТЗ експлуатується в інтенсивному режимі (фактичний середньорічний пробіг щонайменше вдвічі більший за середньорічний нормативний);
б) складові частини кузова та оперення кузова, кабіни, рами КТЗ відновлювали ремонтом (крім випадків, що однозначно свідчать про усунення експлуатаційних пошкоджень (наприклад, усунення сколів ЛФП на лицьових поверхнях кузова, усунення деформації методом видалення вм`ятин без пофарбування складової частини));
в) складові частини каркасу кузова, оперення кузова, кабіни та рами мають наскрізну корозію, що призвело до зниження витривалості і міцності матеріалу виготовлення цієї складової частини (складових частин) КТЗ;
г) складові частини кузова, кабіни, рами КТЗ мають пошкодження у вигляді деформації, за винятком таких, що підпадають під визначення експлуатаційних пошкоджень відповідно до пункту 1.6 розділу І цієї Методики;
ґ) КТЗ експлуатувався в умовах, визначених у пункті 4 таблиці 4.1 додатка 4 до цієї Методики.
Відповідно до Постанови КМУ від 10 квітня 2013 року № 403, нормативний середньорічний пробіг транспортного засобу становить 27 тис.км. 
На момент ДТП загальний пробіг автомобіля Renault, д.р.н. НОМЕР_1 , 2018 року випуску, становить 399202 км, тобто близько 66533,67 км на рік, що більше аніж вдвічі перевищує нормативний середньорічний пробіг, що на підставі підпункту а) пункту 7.39. Методики є винятком стосовно використання вимог щодо застосування коефіцієнту фізичного зносу, який дорівнює нулю для транспортних засобів, строк експлуатації яких не перевищує 7 років. 
Згідно висновків Верховного Суду, викладених у постанові у справі № 910/5001/17 від 12 березня 2018 року, на відміну від особи, яка завдала шкоди, обсяг відповідальності страховика за договором страхування відповідальності обмежений нормами 32 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».
Приписи статті 29 та пункту 32.7 статті 32 цього Закону передбачають, що у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом ТЗ з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством. 
Виходячи з викладеного, суд погоджується із правомірністю застосуванняАТ «СК «ББС ІНШУРАНС» коефіцієнту фізичного зносу.
Сторона відповідачане надала належних і достатніх доказів на підтвердження своїх заперечень щодо неправильності визначення суми відшкодування завданої шкоди. Правом заявити клопотання про призначення в справі судової автотоварознавчої експертизи для визначення розміру матеріальної шкоди не скористалась.
Ґрунтуючись на засадах верховенства права, повно та всебічно з`ясувавши обставини, на які посилалися сторони та які були досліджені у судовому засіданні, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, оскільки відповідач є винним у скоєнні дорожньо-транспортної пригоди, сума коштів, яку позивач просить стягнути з відповідача в розмірі 24766,10 грн., є різницею між вартістю відновлювального ремонту пошкодженого транспортного засобу потерпілої особи та сумою страхового відшкодування з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу. 
Європейський суд з прав людини вказав, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. 
Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Серявін та інші проти України», заява № 4909/04, від 10 лютого 2010 року). 
Відповідно ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача необхідно також стягнути судові витрати у справі, пропорційно задоволеним позовним вимогам.
Керуючись ст.ст. 3, 12, 76, 78, 141, 247, 263-265, 274, 279, 354, 430 ЦПК України, суд –

у х в а л и в:

Позовну заяву Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "ВУСО" (ЄДРПОУ 31650052, юридична адреса: 03150, м. Київ, вул. Казимира Малевича, 31) до ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог, на стороні відповідача - Акціонерне товариство "Страхова компанія "ББС ІНШУРАНС" (ЄДРПОУ 20344871, юридична адреса: 04050, м. Київ, вул. Білоруська, 3), про відшкодування шкоди, завданої в результаті дорожньо-транспортної пригоди – задовольнити повністю.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "ВУСО" суму завданої матеріальної шкоди в розмірі 24766 (двадцять чотири тисячі сімсот шістдесят шість) гривень 10 копійок. 
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "ВУСО" сплачений судовий збір у розмірі 3028 (три тисячі двадцять вісім) гривень. 
Рішення суду може бути оскаржене до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги у тридцятиденний строк з дня складення повного судового рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя К.Л.Шендрик