Справа № 383/880/26
Номер провадження 2/383/690/26

ЗАОЧНЕ РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 вересня 2026 року Бобринецький районний суд Кіровоградської області в складі головуючого судді – Бондаренко В.В.,
при секретарі судового засідання – Зербул С.В.,
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні в місті Бобринець Кіровоградської області в залі судових засідань Бобринецького районного суду Кіровоградської області цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Юніт Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

ВСТАНОВИВ:

У травні 2026 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Юніт Капітал» (далі - ТОВ «Юніт Капітал») звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.
Свої вимоги позивач мотивував тим, що 02.04.2025 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Манівео швидка фінансова допомога» (далі - ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога») та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір №535644714 у формі електронного договору з використанням електронного підпису на суму 9600 грн., за яким відповідач взяті на себе зобов`язання в повному обсязі не виконав.
08.07.2025 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Таліон Плюс» (далі - ТОВ «Таліон Плюс») укладено договір факторингу №МВ-ТП/43, відповідно до умов якого ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» відступило ТОВ «Таліон Плюс» своє право вимоги заборгованості, зокрема, згідно з реєстром прав вимоги від 08.07.2025 року №Б/Н до договору факторингу перейшло право вимоги до відповідача за кредитним договором №535644714 від 02.04.2025 року.
04.12.2025 року між ТОВ «ФК «Таліон Плюс» та ТОВ «Юніт Капітал» укладено договір факторингу №04/1225-01, відповідно до умов якого ТОВ «ФК «Таліон Плюс» відступило ТОВ «Юніт Капітал» своє право вимоги заборгованості до відповідача за вказаним кредитним договором згідно з реєстром боржників від 04.12.2025 року №2.
Посилаючись на те, що відповідач ухиляється від виконання взятих на себе зобов`язань та має заборгованість по кредитному договору у сумі 17981 грн. 86 коп., яка складається з: 11040 грн. 00 коп. – сума кредиту, 2279 грн. 89 коп. – проценти за користування кредитом, 4661,97 грн – заборгованість за штрафними санкціями (пеня, штрафи), позивач просив суд стягнути зазначену заборгованість з відповідача на свою користь, а також понесені витрати на сплату судового збору у розмірі 2422 грн. 40 коп., та на професійну правничу допомогу у розмірі 7000 грн.
Ухвалою Бобринецького районного суду Кіровоградської області від 01.06.2026 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження в судовому засіданні з викликом сторін. Цією ж ухвалою частково задоволено клопотання представника позивача про витребування доказів (а.с.82-84).

Представник позивача в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином. В прохальній частині вимог позовної заяви просив здійснювати розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечує (а.с.6).
Відповідач в судове засідання повторно не з`явився, відповідно до вимог п.2 ч.7 ст.128 ЦПК України судова повістка відповідачу про виклик в судові засідання, призначені на 27.07.2026 року, 09.09.2026 року надсилалася судом за місцем реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується поштовими конвертами з відміткою установи поштового зв`язку «адресат відсутній за вказаною адресою» (а.с. 97, 108), що вважається належним повідомленням сторони про дату судового розгляду.
Отже, враховуючи вказане вище, відповідач належним чином повідомлений про дату, час та місце судового розгляду справи, не прибув до суду без поважних причин, відзиву на позовну заяву не надав.
Згідно ч.2 ст.191 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.
Зважаючи на ці обставини, суд керується ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка згідно з ч.1 ст.9 Конституції України є частиною національного законодавства України, та яка визначає, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Розумність тривалості судового розгляду має визначатися з огляду на обставини справи та наступні критерії: складність справи, поведінка заявника та компетентних органів, а також важливість предмета позову для заявника у справі (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Фрідлендер проти Франції»).
Строки, встановлені ЦПК України, є обов`язковими для судів та учасників судових процесів, оскільки визначають тривалість кожної стадії процесу або час, протягом якого має бути вчинено процесуальну дію. Розумним, зокрема, вважається строк, що є об`єктивно необхідним для виконання процесуальних дій, прийняття процесуальних рішень та розгляду і вирішення справи з метою забезпечення своєчасного (без невиправданих зволікань) судового захисту.
Суд звертає увагу на те, що відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною умовою для якого є не відсутність у судовому засіданні сторін чи представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні, що відповідає правовому висновку, що міститься у постанові Верховного Суду від 07.07.2022 року у справі № 918/539/16.
З приводу чергової неявки в судове засідання відповідача та можливості продовження розгляду справи за його відсутності, суд врахувавши обставини справи, дійшов переконання про можливість розгляду та закінчення розгляду справи за відсутності відповідача, оскільки його відсутність не перешкоджає вирішенню справи по суті на підставі наявних у справі доказів.
З огляду на викладене вище, а також те, що відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, суд за згодою представника позивача розглядає справу за відсутності відповідача та згідно з ч.4 ст.223 ЦПК України, ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України.
Враховуючи, що в судове засідання не з`явились усі учасники справи, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Суд, дослідивши зібрані в судовому засіданні докази вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню виходячи з наступних підстав.

Судом встановлено, що 02.04.2025 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір №535644714 (далі – кредитний договір), за умовами п.2.1 якого кредитодавець зобов`язується надати позичальникові кредит на суму 11040 грн. 00 коп. на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитодавцю відповідно до умов, зазначених у цьому договорі, додатках до нього та Правилах надання грошових коштів та банкіцвсьикх металів у кредит кредитодавцю (а.с.11-20).
Відповідно до п.п. 2.2., 2.3, 2.4 кредитного договору сума Кредиту, що зазначена в п. 2.1. Договору, складається з двох частин: одна частина в розмірі 9600 грн 00 коп. (дев`ять тисяч шістсот грн. нуль коп.) видається Позичальнику в порядку, передбаченому Договором (Чиста сума Кредиту), а інша частина в розмірі 1440 грн 00 коп. (одна тисяча чотириста сорок грн. нуль коп.) утримується Кредитодавцем із суми Кредиту шляхом зарахування однорідних грошових вимог в рахунок оплати Комісії. Кредит надається строком на 91 (дев`яносто один) днів, що складає 3 (три) місяці, з метою задоволення поточних споживчих потреб Позичальника (на споживчі цілі). Кредит надається з метою задоволення поточних споживчих потреб Позичальника (не цільовий кредит), окрім участі в азартних іграх.
Пунктами 4.2. – 4.3. кредитного договору зобов`язання Позичальника по сплаті процентів розраховуються згідно процентної ставки 120,45 (сто двадцять цілих сорок п`ять сотих) відсотків річних, що становить 0,33 відсотків в день від суми Кредиту за кожен день користування ним. Загальні витрати за Кредитом та загальна вартість Кредиту за Договором, реальна річна процентна ставка та денна процентна ставка наведені в Графіку платежів, що є невід`ємною частиною цього Договору (Додаток № 1 до Договору). В день надання Кредиту з суми Кредиту Позичальником утримується Комісія за надання Кредиту. Вартість Комісії за надання Кредиту 1440 грн 00 коп. (одна тисяча чотириста сорок грн. нуль коп.), внаслідок чого Позичальник отримує лише Чисту суму Кредиту.
Згідно п.5.1. кредитного договору Кредит за цим Договором надається Позичальнику шляхом ініціювання кредитового переказу грошових коштів з рахунку Кредитодавця, на рахунок Позичальника, використовуючи реквізити Платіжної картки 4441-11XX-XXXX-7070, що відбувається не пізніше ніж протягом 3 (трьох) банківських днів з моменту укладення Договору. Порядок зазначений у цьому пункті є способом перерахування Позичальнику коштів у рахунок Кредиту.
Відповідно до п. 9.1. кредитного договору строк дії Договору обчислюється з моменту його укладення Сторонами та до закінчення строку на який надано Кредит, але в будь-якому разі зобов`язання що виникли під час дії Договору діють до повного виконання Сторонами взятих на себе зобов`язань.
Згідно п.12.1. кредитного договору невід`ємною частиною цього Договору є Правила та Паспорт споживчого кредиту, що надано Позичальнику до укладення Договору. Уклавши цей Договір, Позичальник підтверджує, що він ознайомлений, повністю розуміє, погоджується і зобов`язується неухильно дотримуватись Правил, текст яких розміщений на Сайті Кредитодавця: www.moneyveo.ua.
Кредитний договір був підписаний відповідачем за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором KKPY, одноразовий персональний ідентифікатор відправлено позичальнику 02.04.2025 року о 22:53:09, який введено 22:54:32, що підтверджується кредитним договором.
02.04.2025 року ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» перераховано грошові кошти в сумі 9600 грн. на номер банківської картки ОСОБА_1 № НОМЕР_1 , що підтверджується платіжним дорученням від 02.04.2025 року з інформацією про проведення банком (а.с.41), довідкою ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» від 11.12.2025 року (а.с.72), а також листом АТ «Унверсал Банк» від 08.06.2026 року №БТ/Е-24445 відносно ОСОБА_1 про зарахування переказу коштів на суму 9600 грн 02.04.2025 року з рухом кошитів по картці від 09.06.2026 року (а.с.99-100).

На підтвердження дотримання порядку укладення кредитного договору позивачем надано до суду: Паспорт споживчого кредиту продукту «Тренд» до договору №535644714 від 02.04.2025 року (а.с.9-10); Правила надання грошових коштів у позику, в тому числі на умовах фінансового кредиту ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» (а.с.21-24); Порядок дій споживача в інформаційно-телекомунікаційній системі ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» з метою акцепту оферти та укладення електронного договору та отримання фінансових послуг під торгівельною маркою (MONEYVEO) (нова редакція), затвердженого наказом директора ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» №20_11/2021 від 16.08.2021 року (а.с.25-31); алгоритм дій ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» стосовно укладання кредитних договорів (а.с.32-40).
Також позивачем надано розрахунки заборгованості та виписку з особового рахунку за кредитним договором №535644714 від 02.04.2025 року, з яких вбачається, що відповідач не виконав належним чином взяті на себе зобов`язання за кредитним договором. Станом на 18.03.2026 року заборгованість за кредитним договором відповідачем не погашена та становить 17981 грн. 86 коп., з яких: 11040 грн. 00 коп. – заборгованість за тілом кредиту, 2279грн. 89 коп. – заборгованість за відсотками, заборгованість за штрафними санкціями – 4661 грн. 97 коп. (а.с.64-66).
08.07.2025 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» було укладено договір факторингу №МВ-ТП/43, предметом якого є відступлення прав вимоги, зазначених у відповідних реєстрах прав вимоги. Згідно з п. 1.3 право вимоги означає всі права клієнта за кредитними договорами, у тому числі права грошових вимог до боржників по сплаті суми боргу за кредитними договорами, строк платежу за якими настав, а також права вимоги, які виникнуть в майбутньому. Відповідно до п.4.1 договору право вимоги переходить від клієнта до фактора з моменту укладення реєстру прав вимоги (а.с.48-50).
Згідно з реєстром прав вимоги від 08.07.2025 року №Б/Н до договору факторингу №МВ-ТП/43 від 08.07.2025 року, ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» відступило ТОВ «Таліон Плюс» право вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором №535644714 від 02.04.2025 року у загальній сумі 17981 грн. 86 коп., з яких: 11040 грн. 00 коп. - заборгованість за тілом кредиту, 2278 грн. 89 коп. - заборгованість за процентами, заборгованість за штарфом – 4661 грн. 97 коп. (а.с.51).
Відповідно до розрахунку заборгованості ТОВ «Таліон Плюс» за кредитним договором №692155136 від 08.12.2021 року, залишок заборгованості: за тілом кредиту 7000 грн. 00 коп., за відсотками 14214 грн. 20 коп. (а.с.74-75).Акт звірки розрахунків станом на 31.12.2025 року зі сплати суми фінансування за реєстром прав вимоги №Б/Н від 08.07.2025 року та протокол узгодження предмету факторингової операції та обсягу переданих прав вимог згідно реєстру прав вимоги №Б/Н від 08.07.2025 року (а.с.53).
04.12.2025 року між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «Юніт Капітал» було укладено договір факторингу №04/1225-01, за яким клієнт зобов`язується відступити фактору права вимоги, зазначені у відповідних реєстрах прав вимоги, а фактор зобов`язується їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату на умовах, визначених цим договором (а.с.56-60).
Відповідно до реєстру боржників від 04.12.2025 року №2 до договору факторингу №04/1225-01 ТОВ «Юніт Капітал» набуло право грошової вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором №535644714 від 02.04.2025 року у загальній сумі 17981 грн. 86 коп., з яких: 11040 грн. 00 коп. - заборгованість за тілом кредиту, 2278 грн. 89 коп. - заборгованість за процентами, заборгованість за штарфом – 4661 грн. 97 коп. (а.с.61-62).
На підтвердження оплати за право вимоги згідно договору факторингу №04/1225-01 від 04.12.2025 року та реєстру №2 від 04.12.2025 року надано платіжну інструкцію від 15.12.2025 року №760 (а.с.63).

Отже, у ході передачі прав вимоги за факторинговими договорами, право вимоги за кредитним договором №535644714 від 02.04.2025 року перейшло до ТОВ «Юніт Капітал».
Суд наголошує, що ОСОБА_1 не надано доказів на спростування вище наведеної інформації та обставин, не надано доказів на підтвердження факту повного виконання умов договору і повернення кредиту, тому суд дійшов висновку, що право ТОВ «Юніт Капітал» невиконанням у повному обсязі зобов`язання з боку відповідача порушено і підлягає судовому захисту.
Цивільний кодекс України у статтях 3, 6, 203, 626, 627 визначає загальні засади цивільного законодавства, зокрема, поняття договору і свободи договору та формулює загальні вимоги до договорів як різновиду правочинів (вільне волевиявлення учасника правочину).
Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Відповідно до ч.1 ст.626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Згідно з ч.1 ст.628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Відповідно до положень ст.638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.
Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Порядок укладення договорів в електронній формі регламентується Законом України «Про електронну комерцію».
У ст.3 Закону України «Про електронну комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарськими кодексами України, а також іншими актами законодавства.
Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.
Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа.
Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.
Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (ст.11 Закону України «Про електронну комерцію»).
Відповідно до ч.5 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію» пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них.
Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним.
Відповідно до п.6 ч.1 ст.3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.
З огляду на викладене вище, враховуючи факт підписання відповідачем електронного договору шляхом використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором, суд приходить до висновку, що укладення кредитного договору №535644714 від 02.04.2025 року узгоджується з вимогами ст.ст. 6, 627 ЦК України та ст.ст. 11, 12 Закону України «Про електронну комерцію».
З матеріалів справи встановлено, що стороною позивача доведено укладення між сторонами кредитного договору, у якому погоджено розмір наданого кредиту, розмір та підстави стягнення процентів за користування кредитними коштами, однак, в порушення умов вказаного договору відповідач не виконав своїх зобов`язань щодо повернення коштів.
Встановивши, що банк надав відповідачу кредит, а відповідач його не повернув, позовні вимоги в частині стягнення заборгованості за кредитним договором №535644714 від 02.04.2025 року в розмірі 13319 (тринадцять тисяч триста дев`ятнадцять) грн. 89 коп., яка складається з наступного: 11040 грн. 00 коп. - заборгованість за кредитом; 2279 грн. 89 коп. - заборгованість за нарахованими процентами, підлягають задоволенню.

Що стосується вимоги про стягнення заборгованості по штрафними санкціями (пеня, штрафи), у розмірі 4661 грн. 97 коп. суд зазначає наступне.
Так, Законом України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період воєнного стану» від 15.03.2022 року №2120-ІХ, серед іншого, внесено зміни до розділу Прикінцеві та перехідні положення ЦК України та доповнено його пунктом 18 наступного змісту: «У період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцяти денний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної ст. 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем)».
Аналіз зазначеного дає підстави для висновку, що законодавцем звільнено позичальників від відповідальності, визначеної статтею 625 ЦК України, а також неустойки (штрафу, пені) та від інших платежів за прострочення виконання зобов`язань за договором, які були нараховані у період дії в Україні воєнного стану, тобто з 24.02.2022 та такі нарахування підлягають списанню.
У зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, Указом Президента України № 64/2022 від 24 лютого 2022 року на території України з 24.02.2022 року введено військовий стан строком на 30 діб, який у подальшому, у зв`язку з триваючою широкомасштабною збройною агресією РФ продовжувався та правовий режим воєнного стану діє до теперішнього часу.

З огляду на викладене, суд доходить висновку, що вимоги позивача про стягнення з відповідача заборгованості по штрафними санкціями (пеня, штрафи), у розмірі 4661 грн. 97 коп. задоволенню не підлягають.
Враховуючи вищенаведені обставини, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню.

Щодо стягнення судових витрат.
Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Згідно платіжної інструкції в національній валюті №39428 від 22.05.2026 року, позивачем при поданні даної позовної заяви до суду сплачений судовий збір у сумі 2662 грн. 40 коп. (а.с.1).
Приймаючи до уваги, що позовні вимоги ТОВ «Юніт Капітал» підлягають частковому задоволенню, відтак, відповідно до вимог ч.1 ст.141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути сплачений позивачем при зверненні до суду судовий збір пропорційно до суми задоволених судом вимог в сумі 1970 грн. 17 коп.
За змістом ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до п.1 ч.3 ст.133 ЦПК України до витрат пов`язаних з розглядом справи належать витрати на професійну правничу допомогу.
Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Згідно з п.1 ч.2 ст.141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача.
Відповідно до ч.3 ст.141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує, зокрема, чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін.
Відповідно до ст.137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Витрати за надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою, чи тільки має бути сплачено (п.1 ч.2 ст.137 ЦПК України).
Принцип змагальності знайшов своє втілення, зокрема, у положеннях частин п`ятої та шостої статті 137 ЦПК України, відповідно до яких саме на іншу сторону покладено обов`язок обґрунтування наявності підстав для зменшення розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, а також обов`язок доведення їх неспівмірності, тому при вирішенні питання про стягнення витрат на професійну правничу допомогу слід надавати оцінку виключно тим обставинам, щодо яких інша сторона має заперечення.
Позивач просить стягнути з відповідача на свою користь витрати на правову допомогу в сумі 7000 грн. 00 коп.
На підтвердження надання позивачу правничої допомоги у розмірі 7000 грн. 00 коп. до матеріалів справи долучено копії: договору про надання правової (правничої) допомоги №20/01/26-02 від 20.01.2026 року, укладеного між адвокатським бюро «Тимошенко та Партнери» та ТОВ «Юніт Капітал» (а.с.67-68); додаток №1 до договору - протокол погодження вартості послуг (а.с.68 зворот); додаткової угоди до вказаного договору від 21.01.2026 року (а.с.69); акту прийому-передачі наданих послуг від 20.03.2026 року (а.с.69 зворот).
З врахуванням вищевикладене, оцінивши подані стороною позивача докази на підтвердження понесених витрат на правову допомогу, виходячи із принципу співмірності та розумності судових витрат, критерію реальності адвокатських витрат, а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи, з урахуванням її складності, необхідних процесуальних дій сторони, часу, витраченого адвокатом на надання правової допомоги, та враховуючи, що позовні вимоги було задоволено частково, доказів неспівмірності витрат на правову допомогу відповідачем до суду не надано, суд дійшов висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача на користь позивача 5180 грн. 00 коп. витрат на професійну правничу допомогу пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Керуючись ст.ст. 12, 76-81, 133, 137, 141, 258, 259, 263-265, 268, 273, 280-289, 354, 355 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Юніт Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Юніт Капітал» заборгованість за кредитним договором №535644714 від 02.04.2025 року в розмірі 13319 (тринадцять тисяч триста дев`ятнадцять гривень) грн. 89 коп., яка складається з наступного: 11040 грн. 00 коп. – заборгованість за тілом кредиту, 2279 грн. 89 коп. – заборгованість за процентами.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Юніт Капітал» судовий збір пропорційно розміру задоволених позовних вимог в сумі 1970 (одна тисяча дев`ятсот сімдесят) грн. 17 коп., а також витрати на професійну правничу допомогу в сумі 5180 (п`ять тисяч сто вісімдесят) грн. 00 коп.
У задоволенні іншої частини позовних вимог щодо стягнення заборгованості за штрафними санкціями (пеня, штрафи) в сумі 4661 грн. 97 коп. – відмовити.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Заочне рішення суду може бути оскаржене позивачем шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Кропивницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Найменування сторін:
Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Юніт Капітал», код ЄДРПОУ 43541163,місцезнаходження: бульвар Лесі Українки, 34, офіс 333, м. Київ, п.і.01133.
Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 .
Повне судове рішення складено 14.09.2026 року.

Суддя В.В. Бондаренко