Справа № 642/5303/26
Провадження № 1-кп/642/516/26

УХВАЛА 
іменем України 
17 липня 2026 року Холодногірський районний суд міста Харкова у складі:
головуючого судді   ОСОБА_1 , 
за участю секретаря   ОСОБА_2 ,
прокурора    ОСОБА_3 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора Новобаварської окружної прокуратури м. Харкова про закриття кримінального провадження № 12014220680000827 від 05.07.2014 за ч. 1 ст. 262 КК України на підставі п. 3-1 ч. 1 ст. 284 КПК України, у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності,-

ВСТАНОВИВ:

01.07.2026 до Холодногірського районного суду міста Харкова надійшло клопотання прокурора Новобаварської окружної прокуратури м. Харкова про закриття кримінального провадження № 12014220680000827 від 05.07.2014 за ч. 1 ст. 262 КК України на підставі п. 3-1 ч. 1 ст. 284 КПК України, у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.
В обґрунтування клопотання прокурор зазначив, що в ході проведення досудового слідства встановлено, що 05.07.2014 до ЛВ на ст. Харків-Пасажирський Управління МВС України на Південній залізниці надійшла заява гр-на ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про те, що 28.06.2014 в вечірній час, приблизно о 23.00 невстановлена особа, таємно викрала його особисті речі, а саме барсетку, в якій знаходилось: табельна вогнепальна зброя пістолет Макарова ЛЧ 6335 1964 р.в., два магазини з патронами в кількості 16 штук, службове посвідчення, видане на його ім`я, паспорт громадянина України, виданий на його ім`я, кредитна картка «ПриватБанку» та мобільний телефон. В ході досудового розслідування, було допитано у якості потерпілого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який підтвердив факт кримінального правопорушення. Враховуючи що у кримінальному провадженні протягом тривалого часу було проведено достатньо слідчо - розшукових дій направлених на встановлення місцезнаходження викраденого майна та встановлення осіб, які скоїли кримінальне правопорушення, але встановити місцезнаходження викраденого майна та осіб, які скоїли вказане кримінальне правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 262 КК України не представилось можливим, про підозру будь-якій особі у вказаному кримінальному провадженні повідомлено не було. Таким чином, з моменту вчинення кримінального правопорушення до теперішнього часу минуло понад 10 років, у зв`язку з чим сплили строки давності притягнення до кримінальної відповідальності.
В судовому засідання прокурор клопотання підтримав та просив суд його задовольнити.
Потерпілий в судове засідання не з`явився, надав заяву, в якій просив розглянути клопотання за його відсутності та не заперечував проти його задоволення.
Вислухавши пояснення прокурора, дослідивши матеріали клопотання та матеріали кримінального провадження, суд зазначає таке.
Відповідно до ч. 4 ст. 38 КПК України орган досудового розслідування зобов`язаний застосовувати всі передбачені законом заходи для забезпечення ефективності досудового розслідування.
Відповідно до п. 1-1 ч. 2 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається судом, з-поміж іншого, з підстави, передбаченої пунктом 3-1 частини першої цієї статті.
Згідно з п. 3-1 ч. 1 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається судом в разі, якщо не встановлено особу, яка вчинила кримінальне правопорушення, у разі закінчення строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.
Закриття кримінального провадження є однією з форм закінчення досудового розслідування, яке відбувається за наявності обставин, що виключають кримінальне провадження або за наявності підстав для звільнення особи від кримінальної відповідальності.
Провадження може бути закрите після всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи, оцінки прокурором всіх зібраних та перевірених доказів, а тому п. 3-1 ч. 1 ст. 284 КПК України не звільняє слідчого та прокурора від виконання завдань кримінального провадження та належного виконання ними своїх обов`язків, визначених процесуальним законом.
Аналіз норми п. 3-1 ч. 1 ст. 284 КПК України свідчить про те, що закриття кримінального провадження за вказаною правовою підставою може мати місце лише у разі доведеності події кримінального правопорушення, її юридичної кваліфікації та за умови невстановлення особи, яка його вчинила, а також закінчення строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.
Судом встановлено, що слідчим відділенням Харківського районного Управління поліції № 3 Головного управління Національної поліції в Харківській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 12014220680000827 від 05.07.2014, за ознаками складу кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч. 1 ст. 262 КК України.
В ході досудового розслідування встановлено, що 05.07.2014 до ЛВ на ст. Харків-Пасажирський Управління МВС України на Південній залізниці надійшла заява гр-на ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 про те, що 28.06.2014 в вечірній час, приблизно о 23.00 невстановлена особа, таємно викрала його особисті речі, а саме барсетку, в якій знаходилось: табельна вогнепальна зброя пістолет Макарова ЛЧ 6335 1964 р.в., два магазини з патронами в кількості 16 штук, службове посвідчення, видане на його ім`я, паспорт громадянина України, виданий на його ім`я, кредитна картка «ПриватБанку» та мобільний телефон.
05.07.2014 проведений огляд місця події.
05.07.2014 опитана працівниця кісету ОСОБА_5 , яка впізнала потерпілого, який в той день купував пиво та був в стані алкогольного сп`яніння.
05.07.2014 ОСОБА_6 надав пояснення, що працює лікарем Валківської ЦРЛ та 30.06.2014 до нього зі скаргами на головний біль, біль в шийному відділі та у правій верхній кінцівці звернувся ОСОБА_4 , який пояснив, що в ніч з 28.06.2014 на 29.06.2014 отримав удар по голові, внаслідок чого втратив свідомість. Після огляду лікарем був встановлений діагноз, надані рекомендації та виданий лист непрацездатності.
Відповідно до журналу реєстрації амбулаторних хворих 28.06.2014 о 08-00год. зафіксовано звернення ОСОБА_4 з діагнозом радікуліт.
05.07.2014 в якості свідка допитано ОСОБА_5 , яка впізнала, що 28.06.2014 о 23-00год. ОСОБА_4 купував в неї пиво та був в стані алкогольного сп`яніння.
07.06.2014 постановою призначена наркологічна експертиза.
Висновком від 05.07.2014 ознак наркотичного або алкогольного сп`яніння у ОСОБА_4 не виявлено.
06.07.2014 допитана в якості свідка ОСОБА_7 , яка пояснила, що працює прибиральницею на залізничному вокзалі в м. Харкові, 28.06.2014 разом зі своєю колегою приблизно о 23-30 годині бачили раніше знайомого їм хлопця, який є працівником правоохоронних органів та який був в стані сильного алкогольного сп`яніння в цивільному одязі, барсетки в нього не було. Згодом вранці 29.06.2014 приблизно о 06 годині ранку знов його бачили, він також був в стані алкогольного сп`яніння та сидів в одній туфлі, а о 07-50 бачила як він щось шукав та вказала йому, що викинула кришку від телефону у сміття.
06.07.2014 допитана в якості свідка ОСОБА_8 , яка надала аналогічні показання.
Рапортами працівників поліції від 06.07.2014, 07.07.2014 вказано, що вході проведення відпрацювання території вокзалу та прилеглої до неї нічого не виявлено.
08.07.2014 допитана в якості свідка ОСОБА_9 вказала, що впізнала, що потерпілий лежав біля смітника та спав в ніч з 28.06.2014 на 29.06.2014.
06.07.2014 та 07.07.2014 працівниками поліції допитано безліч свідків, які за даним фактом не надали ніяких пояснень.
В протоколах допиту свідків ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 від 07.2014 відсутні данні ким проведений допит вказаних осіб та якого числа відповідного року.
05.07.2014 в якості потерпілого був допитаний ОСОБА_4 , який надав свідчення, що суттєво відрізняються від наданих раніше, зазначив, що разом з колегами після роботи вживав алкогольні напої, потім йому стало погано, коли він прокинувся біля кіоску, то виявив, що в нього гематома біля скриневої долі та відсутня барсетка, в якій була зброя, телефон та особисті речі, телефон він згодом знайшов біля смітника. 
Том 2 матеріалів кримінального провадження містить численні рапорти працівників поліції, які проводили профілактичні бесіди з підозрілими особами, однак жодних результатів не отримано. Також містяться численні протоколи-допиту свідків від 10.07.2014, 11.07.2014 та від 12.07.2014, які за фактом подій 28-29.06.2014 не надали жодних пояснень по суті.
Також том 3 матеріалів кримінального провадження містить численні протоколи допиту свідків, рапорти працівників поліції про неможливість встановити особу, яка вчинила злочин.
Том 4 матеріалів кримінального провадження місить повідомлення та відповіді різних відомств про неможливість надання відео з камер спостереження, оскільки строк зберігання їх сплив, ухвали слідчих суддів про надання тимчасового доступу до речей та документів.
Згідно висновку експерта № 2387-АЯ/14 від 07.08.2014 у громадянина ОСОБА_4 встановлені легкі тілесні ушкодження.
18.08.2014 до ЄРДР внесені відомості за ч. 1 ст. 185 КК України за фактом того, що в ході проведення досудового розслідування по кримінальному провадженню № 12014220680000827 від 05.07.2014 було встановлено, що крім викрадено табельної вогнепальної зброї було викрадено й інше особисте майно ОСОБА_15 , що має матеріальну цінність.
20.08.2014 до ЄРДР внесені відомості за ч. 1 ст. 262 КК України за фактом того, що 05.07.2014 до ГВ на ст. Харків-Пасажирський Управління МВС України на Південній залізниці надійшла заява гр-на ОСОБА_4 . ІНФОРМАЦІЯ_1 про те, що 28.06.2014 в вечірній час, приблизно з 23.00 невстановлена особа, таємно викрала його особисті рeчi, a caме: барсетку, в якій знаходилось: табельна вогнепальна зброя пістолет Макарова Л- 6335 1964 р.в., два магазини з патронами в кількості 16 штук, службове посвідчення, видане на його ім`я, паспорт громадянина України, виданий на його ім`я, кредитна картка «ПриватБанку» та мобільний телефон.
20.08.2014 та 21.08.2014 працівниками поліції опитані особи без визначеного місця проживання, які надали пояснення, що з приводу крадіжки барсетки інформацією не володіють та викрадені речі не знаходили, що підтверджується протоколами допиту свідків.
23.07.2015 прокурором прокуратури Ленінського району м. Харкова визначено місцем проведення досудового розслідування кримінального правопорушення за ч. 1 ст. 262 КК України, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 12014220680000827 від 05.07.2014 року, територію обслуговування Ленінського РВ ХГУ ГУМВСУ в Харківській області. 
Том 4 матеріалів кримінального провадження містить плани слідчо-розшукових заходів, доручення про проведення слідчих (розшукових ) дій, запити Лінійного відділу на ст. Харків-Пасажирський Управління МВС України на південній залізниці, рапорта працівників поліції про неможливість виконати доручення, протоколи допиту свідків.
З листа прокуратури Харківської області від 05.12.2014 вбачається, що першим слідчим відділом слідчого управління прокуратури Харківської області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №420142204600000010 від 05.07.2014 за фактом втрати інспектором ПС РПС ЛВ на ст. Харків-Пасажирський УМВС України на Південній залізниці ОСОБА_4 табельної зброї моделі ПМ серії НОМЕР_1 та 2 магазинів споряджених 16 набоями за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.367 КК України. 
08.01.2015 прокурором Ленінського району м. Харкова направлений лист з вимогою невідкладно вжити необхідних заходів для проведення ефективного досудового розслідування кримінального провадження.
28.11.2024 до ЄРДР внесені відомості за фактом того, що 05.07.2014 до ЛВ на ст. Харків-Пасажирський Управління МВС України на Південній залізниці надійшла заява гр-на ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 про те, що 28.06.2014 в вечірній час, приблизно о 23.00 невстановлена особа, таємно викрала його особисті речі, а саме барсетку, в якій знаходилось: табельна вогнепальна зброя пістолет Макарова ЛЧ 6335 1964 р.в., два магазини з патронами в кількості 16 штук, службове посвідчення, видане на його ім`я, паспорт громадянина України, виданий на його ім`я, кредитна картка «ПриватБанку» та мобільний телефон.
24.04.2026 внесені аналогічні відомості. 
Як вбачається з матеріалів вказаного кримінального провадження та встановлено судом, в період з січня 2015 року по теперішній час органом досудового розслідування не проведено жодної ефективної слідчої (розшукової) дії щодо розслідування кримінального провадження.
Суд зауважує, що хоча в кримінальному провадженні були проведені певні слідчі діїї за період з 05.07.2014 по листопад 2014 року не проведено службове розслідування за фактом втрати табельної зброї, не опитані співробітники, які в той день вживали алкогольні напої разом з потерпілим, не направлені запити щодо втраченої зброї та інше.
Жодні доручення слідчого – оперативним співробітникам на проведення слідчих (розшукових) дій у порядку ст. ст. 40, 41 КПК України не виконані.
Прокурор в своєму клопотанні про закриття зазначає, що у кримінальному провадженні протягом тривалого часу було проведено достатньо слідчо - розшукових дій направлених на встановлення місцезнаходження викраденого майна та встановлення осіб, які скоїли кримінальне правопорушення, але встановити місцезнаходження викраденого майна та осіб, які скоїли вказане кримінальне правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 262 КК України не представилось можливим, про підозру будь-якій особі у вказаному кримінальному провадженні повідомлено не було. Таким чином, з моменту вчинення кримінального правопорушення до теперішнього часу минуло понад 10 років, у зв`язку з чим сплили строки давності притягнення до кримінальної відповідальності, на теперішній час, на думку прокурора, є достатні підстави для закриття кримінального провадження на підставі п. 3-1 ч. 1 ст. 284 КПК.
Однак суд звертає увагу, що прокурорами Новобаварської окружної прокуратури м. Харкова взагалі не здійснювалося процесуальне керівництво у вказаному кримінальному провадженні шляхом здійснення відповідних дій, передбачених КПК України. 
Як вбачається з матеріалів кримінального провадження станом на дату подання прокурором клопотання про закриття кримінального провадження дії щодо встановлення особи органом досудового розслідування не проводились взагалі, а тому досудове розслідування у кримінальному провадженні не може відповідати вимогам ефективності.
Орган досудового розслідування не надав належної оцінки доводам заявника про вчинення кримінального правопорушення, не дотримані вимоги кримінального процесуального закону щодо всебічного, повного і неупередженого дослідження всіх обставин кримінального провадження.
Разом з тим до обов`язків держави входять позитивні зобов`язання у сфері прав людини, метою, яких є: захист осіб; забезпечення достатніх юридичних засобів реагування на випадки порушення прав людини; гарантія проведення ефективного, оперативного та невідкладного розслідування випадків порушення прав людини незалежними компетентними особами; сприяння реалізації та забезпечення ефективного механізму юридичного, передусім судового захисту основоположних прав людини; запобігання порушення прав людини із боку третіх осіб.
Доктрина позитивних зобов`язань передбачає, що держава повинна не тільки володіти законодавством, що найбільш повно забезпечує дотримання як негативних, так і позитивних прав, але і вживати всіх необхідних заходів для того, щоб воно реально діяло, а не залишалося на папері. Тобто права мають бути забезпечені не тільки de jure, але і de facto. Але держава вільна у виборі конкретних заходів, які підлягають застосуванню, щодо повного та ефективного захисту тих чи інших прав людини. Позитивні зобов`язання держави не можуть тлумачитись як такі, що визначають конкретні засоби чи конкретні дії держави.
Єдиним критерієм для визначення того, чи дотримувалась держава в особі її органів влади цього обов`язку, є ефективність її дій у конкретній ситуації.
У свою чергу суд під час вирішення питання про закриття кримінального провадження має враховувати, чи дотримано органом досудового розслідування вимоги кримінального процесуального закону щодо всебічного, повного і неупередженого дослідження всіх обставин кримінального провадження, що є необхідною умовою належного вирішення завдань кримінального провадження (ст. 2 КПК).
При цьому суд звертає увагу, що поняття «не встановлення особи» та «не встановлення місцезнаходження особи» не є тотожними в розумінні кримінального процесуального закону України, і не встановлення місцезнаходження особи не є підставою для закриття кримінального провадження в будь-якому випадку. 
Як зазначив Європейський суд з прав людини по справі «Євген Петренко проти України» (заява №55749/08 від 29 січня 2015 року) § 65 «…для того, щоб розслідування могло вважатися «ефективним», воно має в принципі призвести до встановлення фактів у справі та встановлення і покарання винних. Державні органи повинні вживати усіх розумних і доступних їм заходів для збереження доказів, що стосуються події, включаючи показання свідків, висновки судових експертиз тощо. Будь-які недоліки розслідування, які підривають його здатність до встановлення причин заподіяння ушкоджень або винних осіб, ставлять під сумнів дотримання цього стандарту та вимог оперативності й розумної швидкості».
Згідно з практикою Європейського суду з прав людини на державу за процесуальним аспектом статті 2 Конвенції покладений обов`язок провести ефективне розслідування. Відповідні загальні принципи щодо ефективності розслідування узагальнені в рішеннях у справах «Джуліані та Гаджіо проти Італії» (Giuliani and Gaggio v. Italy) та «Армані да Сілва проти Сполученого Королівства» (Armani Da Silva v. the United Kingdom).
Таке зобов`язання провести розслідування не є обов`язком досягнення результатів, а обов`язком вжиття заходів. Не кожне розслідування обов`язково має бути успішним або дійти висновку, який співпадає із викладом подій скаржника. Проте воно, в принципі, має бути здатним призвести до встановлення фактів справи, а якщо твердження виявляться правдивими - до встановлення та покарання винних осіб «Джуліані та Гаджіо проти Італії», пункт 301, та «Армані да Сілва проти Сполученого Королівства», пункт 233.
У постанові Верховного Суду від 20.11.2024 № 953/8874/23 наголошено, що закриття кримінального провадження на підставі, передбаченій п. 3-1 ч. 1 ст. 284 КПК України, не звільняє суд від обов`язку перевірити, чи дотримався орган досудового розслідування вимог кримінального процесуального закону щодо всебічного, повного та неупередженого дослідження всіх обставин справи. Прийняття рішення про закриття провадження з цієї підстави можливе лише після констатації того, що орган досудового розслідування провів повне, всебічне та неупереджене розслідування і вжив усіх можливих заходів, проте не встановив особи, яка вчинила кримінальне правопорушення.
Отже, суд доходить висновку, що досудове розслідування у даному кримінальному провадженню проведено не ефективно, органом досудового розслідування не вчинені всі слідчі дії, направлені на встановлення особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, а тому клопотання прокурора Новобаварської окружної прокуратури м. Харкова ОСОБА_3 про закриття кримінального провадження №12014220680000827 від 05.07.2014 за ч. 1 ст. 262 КК України, у якому не встановлено особу, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності на підставі п. 3-1 ч. 1 ст. 284 КПК України є передчасним та задоволенню не підлягає.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 2, 9, 110, 284, 369-372, 392 КПК України, суд
ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання прокурора Новобаварської окружної прокуратури м. Харкова про закриття кримінального провадження № 12014220680000827 від 05.07.2014 за ч. 1 ст. 262 КК України на підставі п. 3-1 ч. 1 ст. 284 КПК України, у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності - відмовити.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в апеляційному порядку не підлягає.
Повний текст ухвали складено 22.07.2026.

Головуючий суддя      ОСОБА_16