МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
11 серпня 2026 р. | № 400/13092/25
м. Миколаїв
Миколаївський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Величка А.В., розглянув у порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу
за позовом | ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 , АДРЕСА_2
до відповідача | Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області, вул. Морехідна, 1, м. Миколаїв,54020,
про | визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:
Позивач, ОСОБА_1 , звернулася до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області, в якому просить: визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області щодо відмови у призначенні ОСОБА_1 пенсії в разі втрати годувальника відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб»; зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області призначити та здійснювати нарахування і виплату ОСОБА_1 пенсії в разі втрати годувальника відповідно до статті 30 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», починаючи з дати звернення з заявою — з 13.08.2025 року.
Позивач вказує, що її цивільний чоловік, військовослужбовець ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ), загинув (помер від осколкового поранення) ІНФОРМАЦІЯ_2 під час захисту Батьківщини. Рішенням Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області у справі № 484/3414/22 встановлено факт проживання Позивача та ОСОБА_2 однією сім`єю як чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу у період з лютого 2014 року по день його смерті. Від спільного проживання у них народилися діти: ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 ) та ОСОБА_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 ). Крім того, рішенням Первомайського міськрайонного суду від 06.03.2025р. у справі № 484/4869/24 встановлено факт перебування Позивача на утриманні загиблого ОСОБА_2 
?13.08.2025р. позивач звернулася до відповідача із заявою про призначення пенсії в разі втрати годувальника на підставі ст. 30 Закону України № 2262-XII як особі, яка не працює та зайнята доглядом за дитиною померлого годувальника до досягнення нею 8-річного віку. Проте рішенням Відповідача від 13.08.2025р. № 45/03-08 (листом від 27.08.2025р. № 1400-0308-8/72896) позивачу було відмовлено у призначенні пенсії виключно з тих підстав, що в пакеті документів відсутнє офіційне свідоцтво про шлюб із загиблим. Позивач вважає таку відмову протиправною, оскільки наявні рішення судів про встановлення фактів проживання однією сім`єю та перебування на утриманні є належними документами, що підтверджують родинні/сімейні відносини із загиблим годувальником.
Головне управління ПФУ в Миколаївській області проти задоволення позову заперечує. Відповідач зазначає, що відповідно до Порядку подання та оформлення документів для призначення пенсій № 10-1 та Сімейного кодексу України (ст. 21, 27 СК України), документом, що засвідчує родинні відносини дружини з померлим чоловіком, є виключно Свідоцтво про шлюб, видане органом ДРАЦС. Відповідач наголошує, що проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу не створює прав та обов`язків подружжя. Оскільки Позивачем не надано свідоцтва про шлюб, відповідач вважає, що у нього були відсутні законні підстави для призначення позивачу пенсії в разі втрати годувальника.
?Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази у їх сукупності, суд встановив наступне.
?Позивач, ОСОБА_1 , перебувала у фактичних шлюбних відносинах з військовослужбовцем ОСОБА_2 , який загинув (помер від отриманих поранень) 21.09.2022 року під час участі у бойових діях із захисту Батьківщини.
?Рішенням Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області у справі № 484/3414/22, яке набрало законної сили 07.03.2023 року, встановлено факт проживання однією сім`єю як чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в період з лютого 2014 року по день смерті останнього ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ).
?Від спільного проживання Позивач та ОСОБА_2 мають неповнолітніх дітей: доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .
?Рішенням Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області у справі № 484/4869/24, яке набрало законної сили 14.05.2025 року, встановлено факт перебування ОСОБА_1 на утриманні ОСОБА_2 під час ворожого обстрілу 21.09.2022 року та у період з грудня 2020 року по 21.09.2022 року.
?Позивач перебуває у відпустці для догляду за дитиною ( ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ) без збереження заробітної плати до досягнення нею 6 - річного віку (згідно з наказом від 01.12.2023р. № 2828-в по 09.12.2024р., з подальшим продовженням) і є непрацюючою особою, зайнятою доглядом за дитиною померлого годувальника.
?13.08.2025 року позивач звернулася до ГУ ПФУ в Миколаївській області із заявою про призначення пенсії в разі втрати годувальника відповідно до Закону України № 2262-XII, додавши до заяви, серед іншого, рішення суду про встановлення факту проживання однією сім`єю та рішення про перебування на утриманні.
?Рішенням ГУ ПФУ в Миколаївській області від 13.08.2025 року № 45/03-08 (про що Позивача повідомлено листом від 27.08.2025р. № 1400-0308-8/72896) позивачу відмовлено у призначенні пенсії у зв`язку з відсутністю свідоцтва про укладення шлюбу із загиблим ОСОБА_2 
?Задачею адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень (ч. 1 ст. 2 КАС України).
?Спеціальним законом, що визначає умови, норми і порядок пенсійного забезпечення громадян України з числа осіб, які перебували на військовій службі, та членів їх сімей, є Закон України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09.04.1992 № 2262-XII (далі — Закон № 2262-XII).
?Відповідно до ч.1, 2 ст. 30 Закону № 2262-XII право на пенсію в разі втрати годувальника мають непрацездатні члени сімей загиблих, померлих або таких, що пропали безвісти військовослужбовців, які перебували на їх утриманні.
?Згідно з пунктом «д» частини 4 статті 30 Закону № 2262-XII, незалежно від перебування на утриманні годувальника пенсія призначається, зокрема: дружині (чоловікові), якщо вона (він) зайнята доглядом за дітьми, братами, сестрами чи онуками померлого годувальника, які не досягли 8-річного віку, і не працює.
?Згідно з п. 3, 12 Розділу II Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону № 2262-XII (затвердженого постановою Правління ПФУ від 30.01.2007 № 3-1), до заяви про призначення пенсії додаються документи, що засвідчують родинні відносини.
?Щодо оцінки відмови відповідача через відсутність Свідоцтва про шлюб суд вважає позицію Пенсійного фонду протиправною з огляду на наступне.
Відповідно до ч. 4 ст. 78 КАС України, обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.
?Рішенням Первомайського міськрайонного суду від 27.01.2023р. у справі № 484/3414/22 встановлено юридичний факт, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 проживали однією сім`єю як чоловік та жінка без реєстрації шлюбу. Крім того, рішенням того ж суду у справі № 484/4869/24 встановлено факт перебування позивача на утриманні загиблого військовослужбовця. Вказані рішення набрали законної сили, а отже факт існування між Позивачем та загиблим фактичних шлюбних та сімейних відносин є доведеним і не підлягає сумніву.
?Щодо поняття «член сім`ї» та правових позицій Верховного Суду: За нормами Сімейного кодексу України (ст. 3 СК України) сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки.
?Верховний Суд у своїх численних постановах (зокрема, у справах щодо соціального та пенсійного захисту членів сімей загиблих військовослужбовців) неодноразово наголошував, що відсутність офіційно зареєстрованого шлюбу за наявності встановленого в судовому порядку факту проживання однією сім`єю не може бути підставою для обмеження особи у праві на соціальний захист та пенсійне забезпечення у разі втрати годувальника.
?Наявність рішення суду про встановлення факту проживання однією сім`єю як чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу є належним юридичним документом, що підтверджує сімейні (родинні) відносини для цілей застосування ст. 30 Закону № 2262-XII. Відповідач, діючи як суб`єкт владних повноважень, безпідставно проігнорував судові рішення, що є порушенням статті 129-1 Конституції України щодо обов`язковості судових рішень.
?Щодо дотримання принципу «належного урядування» (Practice of ECtHR): Європейський суд з прав людини у справі «Серявін та інші проти України» (заява № 4909/04) наголошує на принципі «належного урядування», який передбачає, що у разі, коли йдеться про питання загального інтересу, зокрема соціальний захист, державні органи повинні діяти вчасно та послідовно. Надмірний формалізм органу ПФУ при оцінці документів особи, яка виховує малолітніх дітей загиблого захисника України, є неприпустимим та порушує право Позивача на соціальний захист (ст. 46 Конституції України).
?Відповідно до ч. 2 ст. 50 Закону № 2262-XII, пенсія в разі втрати годувальника членам сімей військовослужбовців призначається з дня виникнення права на пенсію, а батькам або дружині (чоловікові), які набули право на пенсію, — з дня звернення за пенсією.
Оскільки позивач звернулася до ГУ ПФУ з відповідною заявою та повним пакетом документів 13.08.2025 року, саме з цієї дати Відповідач зобов`язаний призначити та виплачувати їй пенсію.
Суд вказує, що задовольняючи позовні вимоги, суд користується повноваженнями, передбаченими частиною другою статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України, а саме: самостійно визначає формулювання резолютивної частини рішення суду, з метою її більш ефективного виконання та надання повного захисту правам позивача.
?Оскільки Відповідач протиправно відмовив позивачці у призначенні пенсії, оскаржуване рішення від 13.08.2025 року № 45/03-08 підлягає скасуванню, а позовні вимоги є такими що підлягають задоволенню.
?Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі.
?Позивачем при зверненні до суду сплачено судовий збір, який підлягає стягненню з Відповідача на її користь.
Керуючись ст. 2, 19, 139, 241, 244, 242 - 246, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, - 
ВИРІШИВ:
1. Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області (вул. Морехідна, 1,Миколаїв,54020 код ЄДРПОУ 13844159) задовольнити. 
2. Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області щодо відмови у призначенні ОСОБА_1 пенсії в разі втрати годувальника відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».
?3.Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області від 13.08.2025 року №45/03-08 про відмову у призначенні ОСОБА_1 пенсії в разі втрати годувальника.
4.?Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області (вул. Морехідна, 1, м. Миколаїв, 54020, код ЄДРПОУ 13844159) призначити та здійснювати нарахування і виплату ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) пенсії в разі втрати годувальника на підставі статті 30 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» як дружині (особі, яка проживала однією сім`єю), зайнятій доглядом за дитиною померлого годувальника до досягнення нею 8-річного віку, починаючи з 13.08.2025 року.
5. Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області (вул. Морехідна, 1,м. Миколаїв, 54020 код ЄДРПОУ 13844159) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 РНОКПП НОМЕР_1 ) судові витрати в розмірі 968,96 грн.
6. Апеляційна скарга може бути подана до П`ятого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. 

Суддя А.В. Величко