П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
^————————————————————————
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 вересня 2026 р. | м. Одеса | Справа № 522/23639/17

| Головуючий в 1 інстанції: Стефанов С.О. Дата і місце ухвалення: 17.07.2026р., м. Одеса

Колегія суддів П`ятого апеляційного адміністративного суду 
у складі:
головуючого – Ступакової І.Г.
суддів – Бітова А.І.
– Лук`янчук О.В.
при секретарі – Гудзікевич Я.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Одесі адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 17 липня 2026 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 ), Міністерства оборони України, військової частини НОМЕР_2 , третя особа Державна казначейська служба України, про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити певні дії та стягнення моральної шкоди, -

В С Т А Н О В И Л А :

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 ), Міністерства оборони України, військової частини НОМЕР_2 , третя особа Державна казначейська служба України, в якому, з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог від 25.03.2026р. та доповнення до заяви про уточнення позовних вимог від 30.03.2026р., просив суд:
- визнати протиправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_1 по відновленню прав та законних інтересів ОСОБА_1 , порушених внаслідок незаконного його виключення 14.11.2016р. зі списків особового складу ІНФОРМАЦІЯ_2 та зняття зі всіх видів забезпечення;
- зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_1 нарахувати помісячно і виплатити ОСОБА_1 щомісячне грошове забезпечення за період вимушеного прогулу з 15 листопада 2016 року по дату фактичного допущення його встановленим порядком до виконання службових обов`язків за штатною посадою ІНФОРМАЦІЯ_2 , яке позивач недоотримав внаслідок незаконного звільнення (визначене ч.2 ст.8, ст.9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», Постановою Кабінету Міністрів України №704 від 30.08.2017р. «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» і пунктом 9 розділу XXXI Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженого наказом Міністерства оборони України №260 від 07.06.2018р.). До розрахунку цього щомісячного грошового забезпечення включити щомісячні основні види грошового забезпечення (посадовий оклад, оклад за військовим званням, надбавка за вислугу років) та щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплаті, винагороди, які мають постійний характер, премія), які ОСОБА_1 отримував до незаконного звільнення станом на 14.11.2016р. за займаною штатною посадою «начальник відділу замовлень морської зброї радіотехнічного озброєння та навігаційної техніки управління кораблебудування ІНФОРМАЦІЯ_1 » з посадовим окладом 1400,00 грн., мав допуск до державної таємниці за формою 2 і отримував надбавку за роботу з секретними документами (10%), з урахуванням зміни за період з 14 листопада 2016 року по дату виплати йому цих грошових коштів включно вислуги років і норм грошового забезпечення, які позивач отримував за займаною штатною посадою станом на 14 листопада 2016 року;
- зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 грошову компенсацію за всі невикористані ним дні щорічної основної відпустки, які йому, як військовослужбовцю, були зобов`язані надати відповідно до Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» в період вимушеного прогулу з 14 листопада 2016 року по дату фактичного допущення встановленим порядком до виконання службових обов`язків за штатною посадою ІНФОРМАЦІЯ_2 . Розрахунок грошової компенсації здійснити виходячи з посадового окладу, окладу за військовим званням, надбавки за вислугу років та щомісячних додаткових видів грошового забезпечення з урахуванням зміни вислуги років та норм грошового забезпечення, які позивач отримував за займаною штатною посадою станом на 14 листопада 2016 року;
- зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 грошову компенсацію вартості за неотримане мною речове майно в період вимушеного прогулу з 14 листопада 2016 року по дату фактичного допущення його встановленим порядком до виконання службових обов`язків за штатною посадою ІНФОРМАЦІЯ_2 . Розрахунок грошової компенсації здійснити виходячи із норм забезпечення військовослужбовців речовим майном, встановлених законодавством України, та з урахуванням зміни норм і порядку речового забезпечення в цей період;
- зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_1 провести і виплатити ОСОБА_1 індексацію щомісячного грошового забезпечення за період вимушеного прогулу з 15 листопада 2016 року по дату фактичного допущення його встановленим порядком до виконання службових обов`язків за штатною посадою ІНФОРМАЦІЯ_2 , проведену на момент виплати мені позивачу грошового забезпечення. Індексацію здійснити, відповідно до Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №1078 від 17.07.2003р.;
- зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 компенсацію втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням строків виплати щомісячного грошового забезпечення за період вимушеного прогулу з 14 листопада 2016 року по дату фактичного допущення його встановленим порядком до виконання службових обов`язків за штатною посадою ІНФОРМАЦІЯ_2 . Розрахунок компенсації здійснити відповідно до Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №159 від 21.02.2001р.;
- зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_1 зарахувати капітану 1 рангу ОСОБА_1 до вислуги років в Збройних Силах України у календарному обчисленні та до терміну, встановленого для присвоєння чергового військового звання, період вимушеного прогулу з 14 листопада 2016 року по дату фактичного допущення його встановленим порядком до виконання службових обов`язків за штатною посадою ІНФОРМАЦІЯ_2 ;
- зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_1 на підставі постанови Одеського окружного адміністративного суду від 20 квітня 2017 року у справі №815/7098/16 встановленим порядком та у хронологічної послідовності в послужному списку першого і другого екземплярів особової справи капітана 1 ранга ОСОБА_1 , зробити обов`язковий запис:
«Запис послужного списку:
«Виключений зі списків особового складу ІНФОРМАЦІЯ_2 з 14 листопада 2016 року. Направлений для зарахування на військовий облік до ІНФОРМАЦІЯ_3 , наказ ІНФОРМАЦІЯ_2 № 230 від 14.11.2016р.»;
«ВИКЛЮЧЕНО на підставі постанови Одеського окружного адміністративного суду від 20 квітня 2017 року у справі №815/7098/16»;
- зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_1 після видання стосовно ОСОБА_1 наказу по стройовій частині командира військової частини НОМЕР_1 про допущення його до виконання службових обов`язків за штатною посадою ІНФОРМАЦІЯ_2 після незаконного звільнення його у 2016 році, встановленим порядком та у хронологічної послідовності в послужному списку першого і другого екземплярів особової справи капітана 1 ранга ОСОБА_1 зробити записи:
запис про зарахування до вислуги років в Збройних Силах України та до терміну, встановленого для присвоєння чергового військового звання, періоду вимушеного прогулу з 14.11.2016р. по дату фактичного допущення до виконання службових обов`язків за штатною посадою ІНФОРМАЦІЯ_2 ,
запис за встановленою формою про проходження позивачем військової служби у Командуванні ВМС ЗС України з дати фактичного допущення його до виконання службових обов`язків за займаною посадою;
- стягнути з військової частини НОМЕР_1 на користь ОСОБА_1 на відшкодування заподіяної йому протиправною бездіяльністю Командування ВМС ЗС України моральної шкоди у розмірі 500 (п`ятсот) тисяч гривень.
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначав, що постановою Одеського окружного адміністративного суду від 20.04.2017р. у справі №815/7098/16, яка набрала законної сили 11.10.2017р., визнано протиправним та скасовано рішення Командувача Військово-Морських Сил Збройних Сил України, оформлене наказом ІНФОРМАЦІЯ_2 №230 (по стройовій частині) від 14.11.2016р., в частині виключення ОСОБА_1 зі списків особового складу, а також зобов`язано ІНФОРМАЦІЯ_2 поновити капітана 1 рангу ОСОБА_1 з 14.11.2016р. у списках особового складу ІНФОРМАЦІЯ_2 та на всіх видах забезпечення. Незважаючи на набрання зазначеним судовим рішенням законної сили, ІНФОРМАЦІЯ_2 протягом тривалого часу не виконало покладений на нього судом обов`язок щодо поновлення ОСОБА_1 у списках особового складу та на всіх видах забезпечення, чим допустило протиправну бездіяльність. Судовим рішенням по справі №815/7098/16 фактично встановлено юридичний факт перебування позивача у вимушеному прогулі починаючи з 14.11.2016р. внаслідок незаконного виключення зі списків особового складу військової частини та незаконного припинення проходження військової служби. Скасування судом наказу про виключення ОСОБА_1 зі списків особового складу означає відновлення його правового статусу військовослужбовця з 14.11.2016р., права обіймати штатну посаду, проходити військову службу, виконувати службові обов`язки та перебувати на всіх видах забезпечення без будь-яких перерв. З посиланням на положення частини другої статті 8 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», пункту 231 Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затвердженого Указом Президента України №1153/2008, а також пункту 12.5 Інструкції, затвердженої наказом Міністерства оборони України від 10.04.2009р. №170, позивач стверджує, що він має право на отримання грошового забезпечення за весь період вимушеного прогулу починаючи з 15.11.2016р. до дня фактичного поновлення у списках особового складу, у тому числі посадового окладу, окладу за військовим званням, щомісячних та одноразових додаткових видів грошового забезпечення, премій, щомісячної додаткової грошової винагороди, а також інших виплат, передбачених законодавством для військовослужбовців. Також, за твердженнями ОСОБА_1 , відповідач зобов`язаний здійснити на його користь виплату грошової компенсації за невикористану щорічну основну відпустку, компенсації вартості неотриманого речового майна, провести індексацію належних до виплати сум, нарахувати компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати грошового забезпечення, зарахувати період вимушеного прогулу до вислуги років та строку вислуги у військовому званні, а також внести відповідні зміни до документів персонального обліку. Незаконною бездіяльністю ІНФОРМАЦІЯ_1 позивачу заподіяно моральну шкоду, яку він оцінює в розмірі 500 000,00 грн.
Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 17 липня 2026 року в задоволенні позову відмовлено.
Не погоджуючись з вказаним рішенням ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на не правильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, не повне з`ясування обставин справи, а також на невідповідність висновків суду обставинам справи, просить скасувати рішення від 17.07.2026р., з ухваленням по справі нового судового рішення – про задоволення його позову у повному обсязі.
В своїй скарзі апелянт зазначає, що при ухваленні оскаржуваного рішення судом першої інстанції не були враховані обставини, які стосовно позивача встановлені судовими рішеннями в інших адміністративних справах та, відповідно до ч.4 ст.78 КАС України, звільняються від доказування при розгляді і вирішенні справи №522/23639/17. З метою ухвалення законного рішення суд повинен був здійснити правову оцінку змісту п.4 наказу ІНФОРМАЦІЯ_1 №184 від 24.09.2020р., проте відповідних дій судом не вчинено, що призвело до неправильного вирішення справи. Фактично суд змінив предмет адміністративного позову, розглядаючи «бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_1 », про яку ОСОБА_1 не зазначав. В обґрунтування оскаржуваного рішення суд першої інстанції поклав рішення Одеського окружного адміністративного суду від 29.08.2024р. по справі №420/11264/20, яким не була встановлена жодна з обставин, які входять до предмету доказування у справі №522/23639/17.
Також, апелянт посилається на те, що предметом адміністративного позову у справі №522/23639/17 не є розмір грошових коштів, нарахування та виплата яких вказано у пунктах 2-6 позовних вимог. Предметом адміністративного позову є виплата відповідачем належних позивачу за законом грошових коштів за час фактичного знаходження ОСОБА_1 у вимушеному прогулі, які повинні бути нараховані та виплачені йому у повній відповідності з нормативно-правовими актами Міністерства оборони України у сфері грошового забезпечення військовослужбовців. Заявлені у пунктах 2-6 прохальної частини адміністративного позову у справі №522/23639/17 позовні вимоги ОСОБА_1 не були заявлені в інших адміністративних справах, рішення у яких набрали законної сили. Проте, в порушення п.3 ч.4 ст.246 КАС України мотивувальна частина оскаржуваного судового рішення не містить мотивів, з яких суд першої інстанції не вважає ці обставини підставою для задоволення позову.
Апелянт просить суд апеляційної інстанції врахувати, що справа №815/7098/16 є справою про поновлення ОСОБА_1 на військовій службі після незаконного звільнення. В рамках даної справи ОСОБА_1 не було заявлено вимог про виплату належного йому грошового забезпечення за час вимушеного прогулу, яке він недоотримав внаслідок незаконного звільнення з військової служби. У разі поновлення військовослужбовця на військовій службі після незаконного звільнення виплата йому грошового та матеріального забезпечення за весь час фактичного знаходження у вимушеному прогулі передбачена ч.2 ст.8 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» та п.231 Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затвердженого Указом Президента України від 10.12.2008р. №1153/2008. Дані норми права підлягають застосовуванню у справі №522/23639/17, однак не були застосовані судом при вирішенні даного спору.
Посилається апелянт і на те, що обставини, при яких відповідач приймав рішення у 2020 році про звільнення ОСОБА_1 з військової служби, не мають жодного відношення до розгляду судом справи №522/23639/17. Предметом позовної заяви у справі №420/11264/20 не є оскарження ОСОБА_1 рішень відповідача при виконанні ним постанови суду від 20.04.2017р. по справі №815/7098/16. Аналогічно, жодного відношення до даної справи не має судове рішення по справі №420/11264/20, в якій ОСОБА_1 оскаржує рішення відповідача про виключення його зі списків особового складу Командування ВМС ЗС України. 
Апелянт зазначає, що судом першої інстанції не враховано, що виходячи з предмету та підстав його адміністративного позову предметом доказування у справі №522/23639/17 є наступні юридичні факти: знаходження ОСОБА_1 у вимушеному прогулі з 14.11.2016р.; дата фактичного закінчення знаходження позивача у вимушеному прогулі (дата прийняття Командуванням ВМС ЗС України рішення про допущення позивача до виконання службових обов`язків за штатною посадою ІНФОРМАЦІЯ_2 після незаконного звільнення з військової служби у 2016 році); період фактичного знаходження ОСОБА_1 у вимушеному прогулі; рішення і дії відповідача по вирішенню питання виплати ОСОБА_1 грошового і матеріального забезпечення за час фактичного знаходження у вимушеному прогулі, яке він недоотримав внаслідок незаконного звільнення військової служби у 2026 році; відповідність таких дій положенням ч.2 ст.8 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» та п.231 Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затвердженого Указом Президента України від 10.12.2008р. №1153/2008. Проте, при вирішені спору судом першої інстанції не з`ясовано вказані юридичні факти.
Апелянт стверджує, що 11 жовтня 2017 року держава постановою суду від 20.04.2017р. по справі №815/7098/16 визнала знаходження ОСОБА_1 у вимушеному прогулі з 14.11.2016р. Це є юридичний факт. При цьому, згідно сталої практики Верховного Суду, рішення суду про поновлення на роботі незаконно звільненого працівника буде вважатися виконаним лише в разі фактичного допущення працівника до виконання його попередніх обов`язків. Вимушений прогул, у якому знаходиться незаконно звільнений військовослужбовець, закінчується в день допущення його до виконання службових обов`язків за штатною посадою військової частини і набуття ним у цей день правового статусу військовослужбовця. Таким чином, постанову суду від 20.04.2017р. по справі №815/7098/16 про поновлення ОСОБА_1 у списках особового складу ІНФОРМАЦІЯ_2 слід вважати виконаною лише в разі фактичного допущення його до виконання службових обов`язків за штатною посадою, а день цього допущення буде останнім днем знаходження позивача у вимушеному прогулі. Факт не видання відповідачами у період з 14.11.2016р. по теперішній час наказу про допущення ОСОБА_1 до виконання службових обов`язків за штатною посадою ІНФОРМАЦІЯ_2 , за твердженнями апелянта, свідчить про те, що починаючи з 14.11.2016р. по теперішній час позивач знаходиться у вимушеному прогулі. За наведених обставин, вирішення питання щодо виплати ОСОБА_1 грошового та матеріального забезпечення за період вимушеного прогулу з 14.11.2016р. є обов`язком Командування ВМС ЗС України.
Також, апелянт посилається на те, що при наявності у справі №522/23639/17 факту вимушеного прогулу, в якому ОСОБА_1 перебуває з 14.11.2016р., у суду першої інстанції були наявні законні підстави для ухвалення рішення про виплату позивачу грошової компенсації за всі невикористані ним дні щорічної основної відпустки за 2017-2026р.р., грошової компенсації за неотримане речове майно, індексації місячного грошового забезпечення за період вимушеного прогулу, а також компенсації втрати частини грошових доходів у зв`язку з несвоєчасною виплатою щомісячного грошового забезпечення за весь період вимушеного прогулу станом на 17.07.2026р., тобто за період з 14.11.2016р. по 17.07.2026р. включно. Законне право ОСОБА_1 на отримання компенсації у зв`язку з несвоєчасною виплатою щомісячного грошового забезпечення за час вимушеного прогулу підтверджено постановою Верховного Суду від 07.05.2020р. №420/703/19.
Апелянт звертає увагу і на те, що при вирішенні спору судом першої інстанції не надано належної правової оцінки його посиланням на те, що у період з 14.11.2016р. по теперішній час стосовно нього відповідачем у послужному списку особової справи ОСОБА_1 не зроблено жодного запису про зарахування йому до вислуги років в ЗС України та до терміну, встановленого для присвоєння чергового військового звання, періоду знаходження позивача у вимушеному прогулі після незаконного звільнення в 2016 році. Відповідач у дійсності проігнорував постанову суду від 20.04.2017р. у справі №815/7098/16 в частині скасування наказу №230 від 14.11.2016р. З вказаного слідує, що до теперішнього часу не припинена дія наказу №230 від 14.11.2016р. стосовно ОСОБА_1 по відображенню проходження ним військової служби в ЗС України. Відсутність у послужному списку особової справи позивача запису про зарахування йому до вислуги років періоду вимушеного прогулу з 14.11.2016р. по дату фактичного допущення його до виконання службових обов`язків за штатною посадою ІНФОРМАЦІЯ_2 зменшує страховий стаж ОСОБА_1 , стаж роботи, а також стаж його державної служби. 
Крім цього, в апеляційній скарзі апелянт наводить обґрунтування заявленого ним до стягнення з військової частини НОМЕР_1 розміру моральної шкоди, заподіяної протиправною бездіяльністю ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Військова частина НОМЕР_1 та Міністерство оборони України подали письмові відзиви на апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в яких просять скаргу позивача залишити без задоволення, а оскаржуване рішення суду першої інстанції – без змін. 
Відповідачі зазначають, що у зв`язку з неодноразовим оскарженням ОСОБА_1 наказів Командувача ВМС ЗСУ про його виключення зі списків особового складу військової частини НОМЕР_1 , він був остаточно виключений зі списків особового складу вказаної військової частини лише 24.09.2020р. наказом командира №184 (по стройовій частині). ОСОБА_1 оскаржував і цей наказ Командувача ВМС ЗСУ, але рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 29 серпня 2024 року по справі №420/11264/20, залишеним без змін постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 11 грудня 2024 року, у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 було відмовлено в повному обсязі. Ухвалою Касаційного адміністративного суду від 17.03.2025р. ОСОБА_1 було відмовлено у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою на судові рішення першої та апеляційної інстанції по справі №420/11264/20. Таким чином, 24 вересня 2020 року був припинений статус військовослужбовця у капітана 1 рангу ОСОБА_1 , а час закінчення проходження ним військової служби чітко встановлений рішенням суду (24.09.2020р.), це обставина, яка була встановлена під час розгляду справи №420/11264/20, що має преюдиціальне значення під час розгляду справи №522/23639/17. Тому безпідставним є твердження скаржника ОСОБА_1 як в суді першої інстанції так і в доводах апеляційної скарги, що він до теперішнього часу перебуває у вимушеному прогулі. Вимушений прогул ОСОБА_1 завершився 24.09.2020р. Всі розрахунки з ним були проведені військовою частиною НОМЕР_1 , що встановлено судовими рішеннями по справі №420/11264/20.
Військова частина НОМЕР_1 звертає увагу, що послужний список позивача містить записи в хронологічному порядку про звільнення ОСОБА_1 з військової служби, виключення зі списків особового складу наказом ІНФОРМАЦІЯ_2 від 14.11.2016р. №230, про скасування рішенням суду по справі №815/7098/16 наказу ІНФОРМАЦІЯ_2 від 14.11.2016р. №230, поновлення позивача у списках особового складу з 14.11.2016р. та про виключення позивача зі списків особового кладу військової частини НОМЕР_1 наказом №184 від 24.09.2020р.
Розглянувши матеріали справи, заслухавши суддю-доповідача, позивача та представників відповідачів, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів доходить наступних висновків.
Як вбачається з матеріалів справи та правильно встановлено судом першої інстанції, відповідно до ч.7 ст.26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», з урахуванням вимог ч.8 цієї ж статті Закону, наказом Міністра оборони України №428 (по особовому складу) від 13.05.2016р. капітана І рангу ОСОБА_1 , начальника відділу замовлень морської зброї, радіотехнічного озброєння та навігаційної техніки управління кораблебудування ІНФОРМАЦІЯ_1 , звільнено з військової служби у відставку за станом здоров`я.
На підставі витягу з наказу Міністра оборони України (по особовому складу) від 13.05.2016р. №428, постанови Одеського апеляційного адміністративного суду від 25.07.2014р. по справі №2-а-6803/09/1570, рішення тимчасово виконуючого обов`язки Міністра оборони України від 10.10.2016р. №10430/з/1, командуванням Військово-морських Сил Збройних Сил України винесено наказ №230 від 14.11.2016р. (по стройовій частині), яким капітана І рангу ОСОБА_1 , начальника відділу замовлень морської зброї, радіотехнічного озброєння та навігаційної техніки управління кораблебудування ІНФОРМАЦІЯ_1 , звільненого наказом Міністра оборони України (по особовому складу) від 13.05.2016р. №428 з військової служби у відставку за п. «б» ч.7 ст. 26 (за станом здоров`я) України «Про військовий обов`язок і військову службу» з правом носіння військової форми одягу, визнано таким, що 14.11.2016р. справи та посаду здав. З 14.11.2016р. виключено зі списків особового складу ІНФОРМАЦІЯ_1 , знято зі всіх видів забезпечення та направлено для зарахування до ІНФОРМАЦІЯ_4 .
Вказаним наказом визначено виплатити ОСОБА_1 грошову допомогу при звільненні з військової служби у запас у розмірі 50% місячного грошового забезпечення пропорційно прослуженого часу у Збройних Силах за 45 календарних років у розмірі 195378,75 грн. відповідно до наказу Міністра оборони України від 11.06.2008р. №260; виплатити грошове забезпечення з урахуванням раніше виплачених сум за період з 30.01.2002р. по 25.07.2014р. за пунктом 12 постанови Одеського апеляційного адміністративного суду від 25.07.2014р. по справі №2-а-6803/09/1570 з урахуванням основних, додаткових, щомісячних видів грошового забезпечення, одноразових видів грошового забезпечення, індексації за цей період на загальну суму 656823,35 грн.
Не погоджуючись з наказом №230 від 14 листопада 2016 року ОСОБА_1 оскаржив його в судовому порядку.
Постановою Одеського окружного адміністративного суду від 20 квітня 2017 року у справі №815/7098/16, яка набрала законної сили 11.10.2017р., адміністративний позов ОСОБА_1 задоволено частково.
Визнано протиправним та скасовано рішення командувача Військово-морськими Силами Збройних Сил України, оформлене наказом ІНФОРМАЦІЯ_5 №230 (по стройовій частині) від 14.11.2016р. (пункт 1 наказу).
Зобов`язано ІНФОРМАЦІЯ_5 поновити капітана першого рангу ОСОБА_1 з 14 листопада 2016 року у списках особового складу командування Військово-морськими Силами Збройних Сил України та на всіх видах забезпечення.
Зобов`язано ІНФОРМАЦІЯ_5 здійснити повний розрахунок капітана першого рангу ОСОБА_1 по грошовому та матеріальному забезпеченню як військовослужбовця, звільненого з військової служби у відставку.
Стягнуто з ІНФОРМАЦІЯ_5 на користь ОСОБА_1 на відшкодування завданої протиправним рішенням моральної шкоди 50 000 грн. 
Постановою Верховного Суду від 12 листопада 2019 року по справі №815/7098/16 касаційну скаргу ІНФОРМАЦІЯ_1 залишено без задоволення, постанову Одеського окружного адміністративного суду від 20 квітня 2017 року та ухвалу Одеського апеляційного адміністративного суду від 11 жовтня 2017 року залишено без змін.
На виконання судового рішення у справі №815/7098/16 наказом ІНФОРМАЦІЯ_1 від 26.12.2018р. №262, ОСОБА_1 з 14 листопада 2016 року поновлено у списках особового складу ІНФОРМАЦІЯ_1 , а також на всіх видах забезпечення та, з урахуванням повного виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду у справі №815/5639/16 та у справі №815/5826/16, з 14 листопада 2016 року, виключено зі списків особового складу ІНФОРМАЦІЯ_1 та знято зі всіх видів забезпечення.
Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 17.03.2020р. у справі №815/7098/16 задоволено заяву позивача, подану в порядку ст.383 КАС України. 
Зокрема, визнано протиправним рішення ІНФОРМАЦІЯ_2 , прийняте на виконання постанови Одеського окружного адміністративного суду від 20.04.2017р. у справі №815/7098/16, про поновлення ОСОБА_1 з 14.11.2016р. у списках особового складу командування ВМС ЗСУ на всіх видах забезпечення, оформлене абзацом 1 п.2 наказу командування ВМС ЗСУ №262 (по стройовій частині) від 26.12.2018р., і таким, що порушує права позивача. Визнано протиправним рішення командування ВМС ЗСУ про виключення ОСОБА_1 зі списків особового складу командування ВМС ЗСУ та зняття зі всіх видів забезпечення з 14.11.2016р., оформлене абзацом 2 п.2 наказу Командування ВМС ЗСУ №262 (по стройовій частині) від 26.12.2018р., і таким, що порушує права позивача.
На виконання ухвали Одеського окружного адміністративного суду від 17.03.2020р. у справі №815/7098/16, Командуванням ВМС ЗСУ прийнято рішення щодо скасування пункту 2 наказу ІНФОРМАЦІЯ_1 №262 (по стройовій частині) від 26 грудня 2018 року.
Пунктом 11 наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 07.07.2020р. №128 скасовано п. 2 наказу ІНФОРМАЦІЯ_1 №262 (по стройовій частині) від 26.12.2018р.
Крім того, як вбачається з матеріалів справи, п.2 наказу ІНФОРМАЦІЯ_6 №262 (по стройовій частині) від 26.12.2018р. оскаржувався ОСОБА_1 у справі №420/480/19.
Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 24.06.2025р. по справі №420/480/19, залишеним без змін постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 20.11.2025р., позовну заяву було задоволено частково та стягнуто з ІНФОРМАЦІЯ_6 (військова частина НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_1 за заподіяну моральну шкоду суму в розмірі 10000 грн., в решті позовних вимог відмовлено.
24.09.2020р. прийнято наказ командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) №184, яким, на виконання постанови Одеського окружного адміністративного суду від 20.04.2017р. по справі №815/7098/16, капітана 1 рангу ОСОБА_1 з 14 листопада 2016 року поновлено у списках особового складу військової частини НОМЕР_1 на посаді начальника відділу замовлень морської зброї, радіотехнічного озброєння та навігаційної техніки управління кораблебудування ІНФОРМАЦІЯ_1 та на всіх видах забезпечення.
Вказаним наказом вирішено з 24 вересня 2020 року виключити позивача зі списків особового складу військової частини НОМЕР_1 , зняти зі всіх видів забезпечення та направити для зарахування на військовий облік до ІНФОРМАЦІЯ_7 . Відповідно до частини другої статті 8 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 08 лютого 1995 року №100, Порядку виплати військовослужбовцям Збройних Сил, Національної гвардії, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Державної прикордонної служби, Державної спеціальної служби транспорту, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації і Управління державної охорони грошової компенсації вартості за неотримане речове майно, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 16 березня 2016 року №178, пункту 9 розділу ХХХІ наказу Міністерства оборони України від 07 червня 2018 року №260 (зі змінами), здійснити повний розрахунок капітана 1 рангу ОСОБА_1 по грошовому та матеріальному забезпеченню, як військовослужбовця, звільненого з військової служби у відставку, з урахуванням повного виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду у справі №815/5639/16 за позовом ОСОБА_1 до Міністерства оборони України, Міністра оборони України, військової частини НОМЕР_2 та військової частини НОМЕР_1 та рішення Одеського окружного адміністративного суду у справі №815/5826/16 за позовом ОСОБА_1 до Міністерства оборони України, Міністра оборони України, військової частини НОМЕР_1 , військової частини НОМЕР_3 та військової частини НОМЕР_2 , як зазначено нижче:
виплатити ОСОБА_1 середньомісячне грошове забезпечення за час вимушеного прогулу з 14.11.2016р. по 29.06.2020р. в розмірі 604371,60 грн.;
виплатити ОСОБА_1 грошове забезпечення за час вимушеного прогулу з 30.06.2020р. по 24.09.2020р.;
зарахувати військовослужбовцю до вислуги років та до терміну, встановленого для присвоєння чергового військового звання, період з 14.11.2016р. по 24.09.2020р.;
виплатити грошову компенсацію вартості за неотримане речове майно за період з 14.11.2016р. по 24.09.2020р. в розмірі 38354,14 грн.
У вказаному пункті наказу зазначено, що підставою для його прийняття були: витяг із наказу Міністра оборони України (по особовому складу) від 13 травня 2016 року №428, постанова Одеського апеляційного адміністративного суду від 25 липня 2014 року по справі №2-а-6803/09/1570, рішення тимчасово виконуючого обов`язки Міністра оборони України 10 жовтня 2016 року №10430/з/1, постанова Одеського окружного адміністративного суду від 20 квітня 2017 року по справі №815/7098/16, ухвала Одеського окружного адміністративного суду від 17 березня 2020 року по справі №815/7098/16, довідка про вартість речового майна, що належить до видачі №44 від 28 серпня 2020 року, довідка-розрахунок середнього заробітку.
Наказ командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 24.09.2020р. №184 виконано, зазначені в ньому виплати перераховано на картковий рахунок ОСОБА_1 , з урахуванням утримання податків. Зокрема, відповідно до Роздавальної відомості №669 за вересень 2020 року, довідки Укрсиббанку від 28 вересня 2020 року на картковий рахунок ОСОБА_1 , з урахуванням утримання військового збору, зараховано середньомісячне грошове забезпечення за час вимушеного прогулу з 14.11.2016р. по 29.06.2020р. в розмірі 595406,03 грн. Відповідно до Роздавальної відомості №670 за вересень 2020 року, Довідки Укрсиббанку від 28 вересня 2020 року на картковий рахунок ОСОБА_1 , з урахуванням утримання військового збору, зараховано грошового забезпечення за час вимушеного прогулу з 30.06.2020р. по 24.09.2020р. в розмірі 68644,51 грн. 
Відповідно до розрахунку №5937 вислуги років військовослужбовця на пенсію капітана 1 рангу ОСОБА_1 , який видано комісією Міністерства оборони України, період з 14.11.2016р. по 24.09.2020р. зараховано до вислуги років.
Згідно записів, які містяться у послужному списку позивача, йому зараховано період проходження військової служби з 14.11.2016р. по 24.09.2020р. до загального терміну проходження військової служби.
Таким чином, після скасування п.2 наказу ІНФОРМАЦІЯ_6 (по стройовій частині) від 26.12.2018р. №262 позивач був повернутий у становище, в якому перебував до його видання.
Судове рішення у справі №815/7098/16 було виконане в повному обсязі шляхом видання наказу від 24.09.2020р. №184 (по стройовій частині) про поновлення ОСОБА_1 з 14.11.2016р. в списках особового складу ІНФОРМАЦІЯ_6 на посаді начальника відділу замовлень морської зброї, радіотехнічного озброєння та навігаційної техніки управління кораблебудування ІНФОРМАЦІЯ_1 і на всіх видах забезпечення.
21.07.2020р. позивач вдруге звернувся до суду у порядку ст. 383 КАС України із заявою про визнання протиправною бездіяльності ІНФОРМАЦІЯ_6 по виконанню постанови Одеського окружного адміністративного суду від 20 квітня 2017 року по справі №815/7098/16.
Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 24 листопада 2020 року, залишеною без змін постановою П`ятого апеляційного адміністративного суд від 16 березня 2021 року, у задоволенні заяви ОСОБА_1 відмовлено.
12.10.2020р. ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою в порядку ст.383 КАС України (вх. №42244/20), у якій просив:
- визнати протиправним рішення Командувача ВМС Збройних Сил України, оформлене абз. 1 п.4 наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 24.09.2020р. №184 (по стройовій частині), прийняте відповідачем на виконання постанови Одеського окружного адміністративного суду від 20.04.2017р. по справі №815/7098/16, про поновлення його з 14.11.2016р. в списках особового складу ІНФОРМАЦІЯ_6 на посаді начальника відділу замовлень морської зброї, радіотехнічного озброєння та навігаційної техніки управління кораблебудування ІНФОРМАЦІЯ_1 і на всіх видах забезпечення, і таким, що порушує права позивача, підтверджені рішенням суду;
- визнати протиправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_6 з виконання постанови Одеського окружного адміністративного суду від 20.04.2017р. по справі №815/7098/16 про повний розрахунок по грошовому та матеріальному забезпеченню, як військовослужбовця, звільненого з військової служби у відставку за наявності по відношенню до позивача наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 24.09.2020р. №184 (по стройовій частині) (п. 4) і такою, що порушує права позивача, підтверджені рішенням суду.
Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 23 жовтня 2020 року по справі №815/7098/16, залишеною без змін постановою Одеського апеляційного адміністративного суду від 16 березня 2021 року, заяву ОСОБА_1 залишено без задоволення.
Суд першої інстанції, з яким погодився суд апеляційної інстанції, дійшов висновку, що у спірних правовідносинах відповідач виконав всі дії зобов`язального характеру, визначені постановою Одеського окружного адміністративного суду від 20 квітня 2017 року.
Не погодившись з правомірністю наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 24.09.2020р. №184 ОСОБА_1 оскаржив його в судовому порядку.
Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 29 серпня 2024 року №420/11264/20, залишеним без змін постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 11 грудня 2024 року, у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 відмовлено у повному обсязі.
З матеріалів справи, також, вбачається, що у листопаді 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до ІНФОРМАЦІЯ_6 , Командувача ВМС Збройних Сил України, Міністерства оборони України, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на стороні відповідача - Державної казначейської служби України, в якому просив, зокрема, зобов`язати Міністерство оборони України нарахувати і виплатити ОСОБА_1 грошові кошти, як компенсацію за всі невикористані дні щорічної основної відпустки за 2017 - 2020 роки, які як військовослужбовцю були зобов`язані надати відповідно до Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» у період з 14 листопада 2016 року по дату фактичного допущення ОСОБА_1 до виконання обов`язків за посадою, на яку його буде призначено.
Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 13 січня 2021 року по справі №420/11669/20 відмовлено в задоволенні позову ОСОБА_1 . 
Зазначене судове рішення було скасовано постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 06 липня 2021 року та ухвалено по справі №420/11669/20 нове судове рішення, яким зобов`язано військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 грошові кошти, як компенсацію за всі невикористані дні щорічної основної відпустки за період 2017-2020 роки.
На виконання судового рішення по справі №420/11669/20 ОСОБА_1 нараховано 146221,20 грн. компенсації за всі невикористані дні щорічної основної відпустки за період 2017-2020р.р., фактично виплачено 144027,88 грн.
Враховуючи той факт, що наказом командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 24.09.2020р. №184 позивача було поновлено на посаді і повторно виключено зі списків особового складу військової частини НОМЕР_1 , без фактично допуску до виконання обов`язків за посадою, ОСОБА_1 вважає, що з 14.11.2016р. по теперішній час має місце вимушений прогул, за який на його користь підлягає виплаті грошове забезпечення, грошова компенсація за всі невикористані ним дні щорічної основної відпустки, грошова компенсація вартості за неотримане речове майно в період вимушеного прогулу з 14 листопада 2016 року по дату фактичного допущення встановленим порядком до виконання службових обов`язків за штатною посадою ІНФОРМАЦІЯ_2 , індексація щомісячного грошового забезпечення та компенсація втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням строків виплати щомісячного грошового забезпечення за період вимушеного прогулу з 14 листопада 2016 року.
Суд першої інстанції, відмовляючи в задоволенні позову ОСОБА_1 , дійшов висновку, що постанова Одеського окружного адміністративного суду від 20.04.2017р., якою було зобов`язано поновити капітана першого рангу ОСОБА_1 з 14.11.2016р. у списках особового складу ІНФОРМАЦІЯ_1 була виконана в повному обсязі шляхом видання пункту 4 наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 24.09.2020р. №184, який також повністю реалізований та визнаний законним після його оскарження у судовому порядку. А відтак, за висновками суду, відсутні правові підстави вважати, що з 14.11.2016р. ОСОБА_1 перебуває у вимушеному прогулі. Середньомісячне грошове забезпечення за час вимушеного прогулу з 14.11.2016р. по 29.06.2020р., грошова компенсація вартості за не отримане речове майно за період з 14.11.2016р. по 24.09.2020р. виплачені позивачу згідно наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 24.09.2020р. №184, а також період з 14.11.2016р. по 24.09.2020р. зараховано військовослужбовцю до вислуги років та до терміну, встановленого для присвоєння чергового військового звання.
Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про необґрунтованість позовних вимог ОСОБА_1 та відмову в їх задоволенні з огляду на наступне.
Відповідно до частин першої, другої, третьої статті 1 Закону України від 25.03.1992р. №2232-XII «Про військовий обов`язок і військову службу» (далі - Закон № 2232-XII) захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України. Військовий обов`язок установлюється з метою підготовки громадян України до захисту Вітчизни, забезпечення особовим складом Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, а також правоохоронних органів спеціального призначення (далі - Збройні Сили України та інші військові формування), посади в яких комплектуються військовослужбовцями. Військовий обов`язок включає: підготовку громадян до військової служби; приписку до призовних дільниць; прийняття в добровільному порядку (за контрактом) та призов на військову службу; проходження військової служби; виконання військового обов`язку в запасі; проходження служби у військовому резерві; дотримання правил військового обліку.
Згідно з частинами першою, другою, четвертою, чотирнадцятою статті 2 Закону №2232-XII військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності. Проходження військової служби здійснюється громадянами України - у добровільному порядку (за контрактом) або за призовом. 
Порядок проходження військової служби, права та обов`язки військовослужбовців визначаються цим та іншими законами, відповідними положеннями про проходження військової служби, що затверджуються Президентом України, та іншими нормативно-правовими актами. 
Виконання військового обов`язку в особливий період здійснюється з особливостями, визначеними цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.
Відповідно до абзаців другого, третього пункту 2 статті 8 Закону України від 20.12.1991р. №2011-XII «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» (далі - Закон №2011-XII) у разі незаконного звільнення з військової служби або переміщення по службі військовослужбовець, який проходить військову службу за контрактом або перебуває на кадровій військовій службі, підлягає поновленню на військовій службі на попередній або за його згодою на іншій, не нижчій, ніж попередня, посаді. Посада вважається нижчою, якщо за цією посадою штатним розписом передбачено нижче військове звання, а за умови рівних звань - менший посадовий оклад. У разі якщо штатним розписом передбачено два військових звання або диференційовані посадові оклади, до уваги береться вище військове звання або вищий посадовий оклад. У разі заподіяння йому таким звільненням (переміщенням) моральної шкоди вона може бути відшкодована за рішенням суду. 
У разі поновлення на військовій службі (посаді) орган, який прийняв рішення про таке поновлення, одночасно вирішує питання про виплату військовослужбовцю матеріального і грошового забезпечення за час вимушеного прогулу або різниці за час виконання військового обов`язку на нижчеоплачуваній посаді, які він недоотримав внаслідок незаконного звільнення (переміщення). 
Цей період зараховується військовослужбовцю до вислуги років (як у календарному, так і у пільговому обчисленні) та до терміну, встановленого для присвоєння чергового військового звання.
Порядок проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України та регулюються питання, пов`язані з проходженням такої служби під час виконання громадянами військового обов`язку в запасі визначається Положенням про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затвердженим Указом Президента України від 10.12.2008р. №1153/2008.
Пунктом 12 Порядку №1153/2008 передбачено, що встановлення, зміна або припинення правових відносин військовослужбовців, які проходять військову службу за контрактом та за призовом осіб офіцерського складу (зокрема, присвоєння та позбавлення військового звання, пониження та поновлення у військовому званні, призначення на посади та звільнення з посад, переміщення по службі, звільнення з військової служби, залишення на військовій службі понад граничний вік перебування на військовій службі, направлення за кордон, укладення та припинення (розірвання) контракту, продовження його строку, призупинення контракту та військової служби тощо) оформлюється письмовими наказами по особовому складу на підставі відповідних документів, перелік та форма яких встановлюються Міністерством оборони України.
Право видавати накази по особовому складу надається командирам, командувачам, начальникам, керівникам (далі - командири (начальники) органів військового управління, з`єднань, військових частин, установ, організацій, вищих військових навчальних закладів, військових навчальних підрозділів закладів вищої освіти, які утримуються на окремих штатах (далі - військові частини), за посадами яких штатом передбачено військове звання полковника (капітана 1 рангу) і вище, а також керівникам служб персоналу Міністерства оборони України та Генерального штабу Збройних Сил України.
Згідно п.231 Положення №1153/2008 передбачено, що військовослужбовець, стосовно якого прийнято рішення про дострокове розірвання контракту про проходження військової служби, має право оскаржити наказ про дострокове розірвання контракту і звільнення з військової служби у порядку, встановленому законодавством. Оскарження наказу не зупиняє його виконання. У разі незаконного звільнення з військової служби військовослужбовець, який проходить військову службу за контрактом, підлягає поновленню на військовій службі на попередній або за його згодою на іншій, не нижчій, ніж попередня, посаді. У разі поновлення на військовій службі орган, який прийняв рішення про таке поновлення, одночасно вирішує питання щодо виплати військовослужбовцю матеріального і грошового забезпечення за час вимушеного прогулу, які він недоотримав внаслідок незаконного звільнення. Цей період зараховується військовослужбовцю до вислуги років (як у календарному, так і пільговому обчисленні) та до строку, встановленого для присвоєння чергового військового звання. У такому разі контракт, строк дії якого закінчився під час вимушеного прогулу, продовжується на строк вимушеного прогулу і строк, необхідний для визначення придатності до проходження військової служби за станом здоров`я та прийняття рішення щодо укладення нового контракту. Новий контракт з таким військовослужбовцем укладається у порядку, визначеному цим Положенням.
У разі незаконного звільнення військовослужбовця з військової служби поновлення його на попередній або рівнозначній посаді здійснюється наказом посадової особи, яка має право звільнення цієї категорії військовослужбовців з військової служби, їй рівнозначної або вищої. Наказ видається на підставі копії рішення суду, матеріалів службового розслідування та копії наказу, виданого відповідним командиром (начальником), про притягнення до дисциплінарної відповідальності посадових осіб, винних у незаконному звільненні військовослужбовця. (п.232 Положення №1153/2008).
Відповідно до вимог абз.3 п.242 Положення особа, звільнена з військової служби, на день виключення зі списків особового складу військової частини має бути повністю забезпечена грошовим, продовольчим і речовим забезпеченням. Військовослужбовець до проведення з ним усіх необхідних розрахунків не виключається без його згоди зі списків особового складу військової частини.
Згідно з п.1.1. Інструкції про організацію виконання Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затвердженою наказом Міністра оборони України від 10.04.2009р. №170, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 19.05.2009р. за №438/16454, Інструкція про організацію виконання Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України (далі - Інструкція) визначає механізм реалізації та порядок організації у Збройних Силах України виконання вимог Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затвердженого Указом Президента України від 10.12.2008р. №1153.
Відповідно до п.12.5 Інструкції, у разі незаконного звільнення військовослужбовця з військової служби в наказі командира військової частини, в якій поновлюється на військовій службі незаконно звільнений військовослужбовець, зазначається про виплату йому матеріального і грошового забезпечення за час вимушеного прогулу, які він недоотримав унаслідок незаконного звільнення. Період вимушеного прогулу зараховується військовослужбовцю до вислуги років, до строку вислуги у військовому званні та строку контракту.
Пунктом 12.8 Інструкції встановлено, що командири військових частин зобов`язані забезпечити своєчасне здавання посади, проведення усіх необхідних розрахунків з військовослужбовцями, стосовно яких видано наказ по особовому складу про звільнення їх з військової служби.
Як вже встановлено колегією суддів, постановою Одеського окружного адміністративного суду від 20.04.2017р. у справі №815/7098/16 визнано протиправним та скасовано рішення командувача Військово-морськими Силами Збройних Сил України, оформлене наказом №230 (по стройовій частині) від 14.11.2016р., зобов`язано ІНФОРМАЦІЯ_6 поновити капітана першого рангу ОСОБА_1 з 14 листопада 2016 року у списках особового складу командування ВМС Збройних Сил України та на всіх видах забезпечення, а також здійснити повний розрахунок капітана першого рангу ОСОБА_1 по грошовому та матеріальному забезпеченню як військовослужбовця, звільненого з військової служби у відставку.
На виконання судового рішення у справі №815/7098/16 наказом Командування ВМС Збройних Сил України від 26.12.2018р. №262, ОСОБА_1 з 14 листопада 2016 року поновлено у списках особового складу ІНФОРМАЦІЯ_6 , а також на всіх видах забезпечення та, з урахуванням повного виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду у справі №815/5639/16 та у справі №815/5826/16, з 14 листопада 2016 року виключено зі списків особового складу ІНФОРМАЦІЯ_6 та знято зі всіх видів забезпечення.
Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 17.03.2020р. у справі №815/7098/16 визнано протиправним рішення ІНФОРМАЦІЯ_2 , прийняте на виконання постанови Одеського окружного адміністративного суду від 20.04.2017р. у справі №815/7098/16, про поновлення ОСОБА_1 з 14.11.2016р. у списках особового складу командування ВМС ЗСУ на всіх видах забезпечення, оформлене абзацом 1 п.2 наказу командування ВМС ЗСУ №262 (по стройовій частині) від 26.12.2018р., і таким, що порушує права позивача. Визнано протиправним рішення командування ВМС ЗСУ про виключення ОСОБА_1 зі списків особового складу командування ВМС ЗСУ та зняття зі всіх видів забезпечення з 14.11.2016р., оформлене абзацом 2 п.2 наказу Командування ВМС ЗСУ №262 (по стройовій частині) від 26.12.2018р., і таким, що порушує права позивача.
24.09.2020р. прийнято наказ командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) №184, яким на виконання постанови Одеського окружного адміністративного суду від 20.04.2017р. по справі №815/7098/16 капітана 1 рангу ОСОБА_1 з 14 листопада 2016 року поновлено у списках особового складу військової частини НОМЕР_1 на посаді начальника відділу замовлень морської зброї, радіотехнічного озброєння та навігаційної техніки управління кораблебудування ІНФОРМАЦІЯ_1 та на всіх видах забезпечення.
Вказаним наказом вирішено з 24 вересня 2020 року виключити позивача зі списків особового складу військової частини НОМЕР_1 , зняти зі всіх видів забезпечення та направити для зарахування на військовий облік до ІНФОРМАЦІЯ_7 . Відповідно до частини другої статті 8 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 08 лютого 1995 року №100, Порядку виплати військовослужбовцям Збройних Сил, Національної гвардії, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Державної прикордонної служби, Державної спеціальної служби транспорту, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації і Управління державної охорони грошової компенсації вартості за неотримане речове майно, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 16 березня 2016 року №178, пункту 9 розділу ХХХІ наказу Міністерства оборони України від 07 червня 2018 року №260 (зі змінами), здійснити повний розрахунок капітана 1 рангу ОСОБА_1 по грошовому та матеріальному забезпеченню, як військовослужбовця, звільненого з військової служби у відставку, з урахуванням повного виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду у справі №815/5639/16 за позовом ОСОБА_1 до Міністерства оборони України, Міністра оборони України, військової частини НОМЕР_2 та військової частини НОМЕР_1 та рішення Одеського окружного адміністративного суду у справі №815/5826/16 за позовом ОСОБА_1 до Міністерства оборони України, Міністра оборони України, військової частини НОМЕР_1 , військової частини НОМЕР_3 та військової частини НОМЕР_2 , як зазначено нижче: виплатити ОСОБА_1 середньомісячне грошове забезпечення за час вимушеного прогулу з 14.11.2016р. по 29.06.2020р. в розмірі 604371,60 грн.; виплатити ОСОБА_1 грошове забезпечення за час вимушеного прогулу з 30.06.2020р. по 24.09.2020р.; зарахувати військовослужбовцю до вислуги років та до терміну, встановленого для присвоєння чергового військового звання, період з 14.11.2016р. по 24.09.2020р.; виплатити грошову компенсацію вартості за неотримане речове майно за період з 14.11.2016р. по 24.09.2020р. в розмірі 38354,14 грн.
Таким чином, наказом №184 від 24.09.2020р. фактично на виконання судового рішення по справі №815/7098/16 ОСОБА_1 поновлено з 14 листопада 2016 року у списках особового складу військової частини НОМЕР_1 на посаді начальника відділу замовлень морської зброї, радіотехнічного озброєння та навігаційної техніки управління кораблебудування ІНФОРМАЦІЯ_1 та на всіх видах забезпечення, а також з 24 вересня 2020 року виключено його зі списків особового складу військової частини НОМЕР_1 , знято зі всіх видів забезпечення та направлено для зарахування на військовий облік до ІНФОРМАЦІЯ_7 .
Період вимушеного прогулу ОСОБА_1 з 14.11.2016р. по 24.09.2020р. визначено відповідачем самостійно, за який позивачу на підставі наказу №184 від 24.09.2020р. виплачено середньомісячне грошове забезпечення в розмірі 604371,60 грн., грошове забезпечення за час вимушеного прогулу, грошову компенсацію вартості за неотримане речове майно. Відповідний період зараховано військовослужбовцю до вислуги років та до терміну, встановленого для присвоєння чергового військового звання.
Наказ командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) №184 від 24.09.2020р., зокрема, в частині виключення ОСОБА_1 зі списків особового складу та зняття зі всіх видів забезпечення з 24.09.2020р., позивачем було оскаржено в судовому порядку та рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 29.08.2024р. по справі №420/11264/20, залишеним без змін постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 11.12.2024р., в задоволенні позову ОСОБА_1 було відмовлено.
Постановляючи вказане рішення суд, серед іншого, виходив з того, що правомірність абзацу 1 пункту 4 спірного наказу №184 від 24.09.2020р. вже була предметом оцінки адміністративними судами першої, апеляційної та касаційної інстанцій в межах справи №815/7098/16 за результатами розгляду заяви ОСОБА_1 від 12.10.2020р. (вх.№42244/20) в порядку ст.383 КАС України, в якій ОСОБА_1 , крім іншого, також посилався на те, що поновлення його в списках особового складу військової частини з 14.11.2016р. на посаді начальника відділу замовлень морської зброї, радіотехнічного озброєння та навігаційної техніки управління кораблебудування ІНФОРМАЦІЯ_1 абзацом 1 пункту 4 наказу №184 від 24.09.2020р. є неправомірним, оскільки з початку 2020 року така посада вже не існувала в ЗС України. Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 23.10.2020р. по справі №815/7098/16, яка набрала законної сили, заяву ОСОБА_1 залишено без задоволення. 
Надаючи оцінку правовим підставам для викладеного в абзаці 2 пункту 4 спірного наказу №184 від 24.09.2020р. рішення про виключення позивача зі списків особового складу військової частини НОМЕР_1 , суд зазначив, що наказ про виключення військовослужбовця зі списків особового складу військової частини є фактичним виконанням наказу про звільнення такого військовослужбовця наказом Міністра оборони України №428 (по особовому складу) від 13.05.2016р. За висновками суду, у відповідачів не було правових підстав для переведення позивача на нову посаду згідно нового штатного розпису, враховуючи існування обов`язкового для виконання наказу Міністра оборони України №428 (по особовому складу) від 13.05.2016р. про звільнення ОСОБА_1 з військової служби у відставку за п. «б» (за станом здоров`я), а було лише зобов`язання щодо проведення усіх необхідних розрахунків з позивачем.
Ухвалою Касаційного адміністративного суду від 17.03.2025р. ОСОБА_1 було відмовлено у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою на судові рішення першої та апеляційної інстанції по справі №420/11264/20.
Таким чином, колегія суддів доходить висновку, що 24 вересня 2020 року був припинений статус військовослужбовця у капітана 1 рангу ОСОБА_1 , а час закінчення проходження ним військової служби чітко встановлений рішенням суду (24.09.2020р.).
Ця обставина була встановлена під час розгляду справи №420/11264/20 та має преюдиціальне значення під час розгляду справи №522/23639/17. 
А відтак, безпідставними є твердження ОСОБА_1 про те, що він починаючи з 14.11.2016р. до теперішнього часу перебуває у вимушеному прогулі, за який на його користь підлягає нарахуванню та виплаті щомісячне грошове забезпечення, грошова компенсація за всі невикористані ним дні щорічної основної відпустки, грошова компенсація вартості за неотримане речове майно, індексація щомісячного грошового забезпечення та компенсація втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням строків виплати щомісячного грошового забезпечення за період вимушеного прогулу з 14 листопада 2016 року по дату фактичного допущення його встановленим порядком до виконання службових обов`язків за штатною посадою ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Вимушений прогул ОСОБА_1 завершився 24.09.2020р.
Всі розрахунки з позивачем були проведені військовою частиною НОМЕР_1 , що встановлено судовим рішенням по справі №420/11264/20.
Апелянт посилається на те, що його фактично не було допущено до виконання обов`язків за посадою після прийняття наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) №184 від 24.09.2020р., яким на виконання постанови Одеського окружного адміністративного суду від 20.04.2017р. по справі №815/7098/16 капітана 1 рангу ОСОБА_1 з 14 листопада 2016 року поновлено у списках особового складу військової частини НОМЕР_1 на посаді начальника відділу замовлень морської зброї, радіотехнічного озброєння та навігаційної техніки управління кораблебудування ІНФОРМАЦІЯ_1 та на всіх видах забезпечення. 
Колегія суддів не приймає до уваги такі доводи апелянта, оскільки фактичний відлік виконання обов`язків та нарахування грошового забезпечення за посадою починаються з дати зарахування до списків особового складу військової частини.
Як вбачається з матеріалів справи, 06 січня 2026 року ОСОБА_1 звернувся до Одеського окружного адміністративного суду із заявою в порядку ст.383 КАС України, в якій просив суд: визнати протиправною бездіяльність відповідача ІНФОРМАЦІЯ_6 по виконанню постанови Одеського окружного адміністративного суду від 20 квітня 2017 року по справі №815/7098/16 у частині фактичного поновлення ОСОБА_1 з 14 листопада 2016 року у списках особового складу ІНФОРМАЦІЯ_1 та на всіх видах забезпечення; зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_2 законним порядком поновити у списках особового складу цієї військової частини та виплатити йому належне грошове забезпечення.
Заяву обґрунтовував, зокрема, тим, що відповідачами на виконання постанови суду від 20 квітня 2017 року у справі №815/7098/16 у частині поновлення позивача у списках ІНФОРМАЦІЯ_2 та на всіх видах забезпечення до теперішнього часу не прийнято обов`язкове рішення про допущення його до виконання службових обов`язків за штатною посадою ІНФОРМАЦІЯ_2 . Тільки даним обов`язковим рішенням підтверджується закінчення вимушеного прогулу, у якому позивач знаходиться з 14 листопада 2016 року, і, як наслідок, фактичне поновлення його, як військовослужбовця, у списках особового складу ІНФОРМАЦІЯ_2 за займаною штатною посадою після незаконного звільнення. 
Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 13 січня 2026 року, залишеною без змін постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 26 травня 2026 року, у задоволенні заяви ОСОБА_1 відмовлено.
Зокрема, суд першої та апеляційної інстанцій дійшли висновку, що наказом командира в/ч НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 24 вересня 2020 року №184 ОСОБА_1 поновлено з 14 листопада 2016 року у списках особового складу ІНФОРМАЦІЯ_1 та на всіх видах забезпечення на тій посаді, на якій позивач перебував на момент його виключення зі списків особового складу ІНФОРМАЦІЯ_2 №230 (по стройовій частині) від 14 листопада 2016 року, який було скасовано судом.
Зазначене додатково підтверджує ту обставину, що період вимушеного прогулу ОСОБА_1 закінчився 24.09.2020р. 
Підсумовуючи викладене колегія суддів зазначає, що період вимушеного прогулу ОСОБА_1 у зв`язку з його незаконним звільненням наказом командування ВМС Збройних Сил України №230 (по стройовій частині) від 14.11.2016р., становить з 14.11.2026р. по 24.09.2020р.
Всі належні розрахунки з позивачем за вказаний період були проведені військовою частиною НОМЕР_1 , що встановлено судовим рішенням по справі №420/11264/20, яким, серед іншого, підтверджено як факт поновлення ОСОБА_1 на посаді з 14.11.2026р., так і законність його виключення з 24 вересня 2020 року зі списків особового складу військової частини НОМЕР_1 , зняття зі всіх видів забезпечення. 
В межах розгляду вказаної справи ОСОБА_1 заявляв також позовні вимоги і щодо виплати індексації щомісячного грошового забезпечення за час вимушеного прогулу з 14.11.2016р., компенсації втрати ним частини грошових доходів у зв`язку з порушенням строків виплати йому щомісячного грошового забезпечення за період вимушеного прогулу.
На підставі наказу від 24 вересня 2020 року №184 зараховано військовослужбовцю ОСОБА_1 до вислуги років та до терміну, встановленого для присвоєння чергового військового звання, період з 14.11.2016р. по 24.09.2020р.
Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що всі записи послужного списку позивача про звільнення позивача з військової служби, виключення зі списків особового складу наказом від 14.11.2016р. №230, про скасування рішенням суду по справі №815/7098/16 наказу від 14.11.2016р. №230, поновлення позивача у списках особового складу з 14.11.2016р. та про виключення позивача зі списків особового кладу військової частини наказом №184 від 24.09.2020р., здійснені в хронологічному порядку.
Вимоги позивача про внесення до цього послужного списку записів про виключення на підставі постанови Одеського окружного адміністративного суду від 20.04.2017р. по справі №815/7098/16 записів про звільнення позивача наказом МО України №428 від 13.05.2016р. та про виключення його зі списків особового складу Командування ВМС ЗС України наказом №262 від 26.12.2018р., колегія суддів вважає безпідставними, оскільки вказаною постановою суду наказ МО України №428 від 13.05.2016р. та наказ №262 від 26.12.2018р. не були скасовані. 
На думку колегії суддів, шляхом подання даного позову до суду ОСОБА_1 намагається повторно переглянути висновки суду у справі №420/11264/20 та ухвали, постановлені в порядку ст.383 КАС України у судовій справі №815/7098/16, в т.ч. і щодо того, що фактичного поновлення його на посаді не мало місця. 
Незгода позивача з рішеннями судів першої та апеляційної інстанції, які набрали законної сили, не може бути підставою для повторного перегляду та переоцінки тих фактів, які вже встановлені адміністративними судами. 
Заявлена позивачем вимога про стягнення з військової частини НОМЕР_1 на його користь моральної шкоди у розмірі 500 тисяч гривень задоволенню не підлягає, оскільки в рамках даного спору судом не встановлено протиправності бездіяльності ІНФОРМАЦІЯ_2 , з якою ОСОБА_1 пов`язує завдання йому моральної шкоди.
Згідно п.41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.
Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.
Колегія суддів вважає, що судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи та постановлено судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, а тому підстав для задоволення скарги ОСОБА_1 та скасування рішення Одеського окружного адміністративного суду від 17 липня 2026 року колегія суддів не вбачає.
Відповідно до ст.316 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.
З огляду на залишення рішення суду першої інстанції без змін, відповідно до приписів статті 139 КАС України, підстави для розподілу судових витрат відсутні.
Керуючись ст.ст. 308, 310, п.1 ч.1 ст.315, ст.ст. 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, колегія суддів, - 
П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, рішення Одеського окружного адміністративного суду від 17 липня 2026 року залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Повний текст судового рішення виготовлений 15 вересня 2026 року.

Головуючий: І.Г. Ступакова

Судді: А.І. Бітов

О.В. Лук`янчук