Придніпровський районний суд м.Черкаси    
Справа № 711/2958/26
Номер провадження2/711/2089/26

РІШЕННЯ 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
13 липня 2026 року Придніпровський районний суд м. Черкаси в складі:
головуючого судді Казидуб О.Г.
при секретарі Шульга А.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Черкаси цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК Єврокредит» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -
ВСТАНОВИВ:
Адвокат Журавльов Станіслав Георігйович, який діє в інтересах позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК Єврокредит» (49001, м. Дніпро, пров. Ушинського, 1, оф. 105, ЄДРПОУ 40932411) звернувся через систему «Електронний суд» з позовом до ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) про стягнення заборгованості за кредитним договором.
Позовні вимоги мотивовані тим, що 08 лютого 2021 року між АТ «Мегабанк» та ОСОБА_1 укладено Кредитний договір № TDB.2021.0007.2873 про приєднання до Договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб щодо карткових продуктів todobank, який складається з публічної частини договору, яким є Договір комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, розміщений у місці інформування клієнта на сайті АТ «Мегабанк» та індивідуальної частини договору, якою є вказаний Кредитний договір.
Всі вищевказані документи у сукупності складають договірну основу, яка закріплює домовленості банка і клієнта щодо регулювання правовідносин, які виникли між ними і відповідно до приписів ст. 634 ЦК України за своєю суттю договором приєднання, що укладений шляхом прийняття клієнтом пропозиції банку, згідно ст. 641, 644 ЦК України.
Відповідно до п. 2 розділу «Запевнення та умови» кредитного договору, банк на підставі отриманої від клієнта заяви, відкрив клієнту поточних рахунок у гривні, що обслуговується дебето-кредитною схемою та поточні рахунки у доларах США та у Євро, що обслуговуються за дебетовою схемою та видав платіжну картку міжнародної платіжної системи. Факт отримання клієнтом картки та її номер зафіксовано зазначено у заключному розділі Кредитного договору (реквізити та підписи сторін).
Вказують, що на поточний рахунок у гривні банк надав клієнту кредит, встановивши доступний ліміт кредитної лінії у межах максимального ліміту кредитної лінії, що встановлюється у п. 4 розділу «Запевнення та умови» Кредитного договору.
У подальшому банк свої зобов`язання перед клієнтом за Кредитним договором виконав в повному обсязі, встановивши доступний ліміт кредитної лінії у межах максимального ліміту кредитної лінії на поточний рахунок клієнта у гривні і надавши йому можливість користуватись кредитними коштами у межах доступного ліміту кредитної лінії, визначеного Кредитним договором. Клієнт здійснював користування грошовими коштами Доступного ліміту кредитної лінії, що відображено у виписках з його рахунку.
Однак, свої зобов`язання за Кредитним договором щодо повернення заборгованості та сплаті відсотків за користування кредитною лінією відповідач виконав не в повному обсязі, допустивши прострочення здійснення строкових платежів, а також не повернув кредит після закінчення строку кредитування, внаслідок чого у останнього сформувалась заборгованість перед позивачем, що складається з: заборгованості за кредитом (в тому числі прострочена) 9991 грн. 42 коп., заборгованості по сплаті відсотків (в тому числі прострочена) 19214 грн. 18 коп. Загальна сума заборгованості 29205 грн. 60 коп. і підтверджується довідкою, виписками з рахунку клієнта, що здійснений банком і доданий до даного позову.
Також, 03 вересня 2024 року відповідно до результатів відкритих торгів (аукціону), оформлених протоколом № GFD001-UA-20240618-01260 від 09 липня 2024 року між АТ «Мегабанк» та ТОВ «ФК «Мустанг Фінанс» був укладений Договір № GL1N426240 про відступлення прав вимоги.
27 грудня 2024 року ТОВ «ФК «Мустанг Фінанс» уклало з ТОВ «ФК «Єврокредит» Договір № 1/12 про відступлення прав вимоги.
Відповідно до Додатку № 1 «Друкований реєстр боржників» до вказаного договору про відступлення прав вимоги серед інших, до ТОВ «ФК «Єврокредит» перейшло і право вимоги до відповідача – боржника за Кредитним договором № TDB.2021.007.10326 від 16.04.2021 року.
Згідно з Розрахунком заборгованості відповідача – боржника за Кредитним договором № TDB.2021.0007.2873 від 08 лютого 2021 року, сформованої АТ «МЕГАБАНК» станом на 03.09.2024 року (дата укладання Договору № GL1N426240 про відступлення прав вимоги) заборгованість відповідача становить: заборгованість за кредитом (в тому числі прострочена) 9991 грн. 42 коп., заборгованості по сплаті відсотків (в тому числі прострочена) 19214 грн. 18 коп. Загальна сума заборгованості 29205 грн. 60 коп. 
Зазначають, що всі нарахування, що відбувались до дати отримання ТОВ «ФК «Мустанг фінанс», а в подальшому – ТОВ «ФК Єврокредит», права грошової вимоги, здійснювались безпосередньо AT «Мегабанк» станом на день відступлення права вимоги – 03.09.2024 року. У свою чергу, ні ТОВ «ФК «Мустанг фінанс», ні ТОВ «ФК Єврокредит» не здійснювало жодних додаткових нарахувань, умови Кредитного договору в односторонньому порядку не змінювало. Просять суд стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК Єврокредит» суму заборгованості за Кредитним договором № TDB.2021.0007.2873 від 08 лютого 2021 року в розмірі 29205 грн. 60 коп. та судові витрати, а саме, витрати зі сплати судового збору в сумі 2662 грн. 40 коп. та витрати на оплату професійної правничої допомоги адвоката в сумі 11 200 грн.00 коп.
27 березня 2026 року ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси відкрито провадження у справі та визначено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Сторонам наданий строк для подачі заяв по суті. 
22 травня 2026 року через систему «Електронний суд» адвокат Скіць Станіслав Миколайович, який діє в інтересах відповідача ОСОБА_1 , надав Відзив на позовну заяву, в якому вказано, що позивачем не доведено фактичного надання відповідачу кредитних коштів, не доведено суми основного боргу в розмірі 9991 грн. 42 коп. Також зазначено, що вимога про стягнення 19214 грн. 18 коп. процентів є недоведеною та не підлягає задоволенню. Наголосив на тому, що відсутні докази належного повідомлення відповідача про заміну кредитора.
Відносно стягнення правової допомоги в розмірі 11200 грн. 00 коп., зазначає, що вказані витрати є неспівмірними зі складністю справи, ціною позову та фактичним обсягом виконаної роботи.
А тому, на його думку, позовні вимоги є недоведеними та не підлягають задоволенню.
Просить суд позовні вимоги залишити без задоволення та відмовити у стягненні з відповідача витрат позивача на професійну правничу допомогу у розмірі 11200 грн. 00 коп. або зменшити їх до розумного та співмірного розміру.
Позивач відповіді на Відзив не надав.
Представник позивача в судове засідання не з`явився, через систему «Електронний суд» надав заяву про розгляд справи у відсутність представника позивача, також зазначив, що позов підтримує в повному обсязі, проти заочного рішення не заперечує. 
Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи у встановленому законом порядку - шляхом направлення судової повістки за адресою зареєстрованого місця проживання відповідача. 
Суд, дослідивши та вивчивши матеріали цивільної справи, приходить до наступного висновку, виходячи із наступного.
Відповідно до ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. 
В судовому засіданні встановлено, що 08 лютого 2021 року між АТ «Мегабанк» та ОСОБА_1 укладено Заяву-Договір № TDB.2021.0007.2873 про приєднання до Договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб щодо карткових продуктів todobank, який складається з публічної частини договору, яким є Договір комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, розміщений у місці інформування клієнта на сайті АТ «Мегабанк» та індивідуальної частини договору, якою є вказаний Кредитний договір.
Всі вищевказані документи у сукупності складають договірну основу, яка закріплює домовленості банка і клієнта щодо регулювання правовідносин, які виникли між ними і відповідно до приписів ст. 634 ЦК України за своєю суттю договором приєднання, що укладений шляхом прийняття клієнтом пропозиції банку, згідно ст. 641, 644 ЦК України.
Відповідно до Розділу «Запевнення та умови», підписанням цієї Заяви-Договору клієнт беззастережно підтверджує прийняття в повному обсязі Публічної пропозиції АТ «Мегабанк» на приєднання до Договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб щодо карткових продуктів todobank, що розміщений у місці інформування клієнта та на сайті АТ «Мегабанк»; згоду з умовами Договору, а також положення усіх додатків до нього; укладення з банком шляхом приєднання до Договору, який складається з публічної частини договору, що розміщена у місці інформування клієнта та на сайті АТ «Мегабанк» та індивідуальної частини Договору, а саме цієї Заяви-Договору, підписанням якої клієнт приєднується до Договору в цілому. Банк відкриває клієнту поточний рахунок № НОМЕР_2 (у гривні), що обслуговується за дебетово-кредитною схемою, поточні рахунки № НОМЕР_3 (у доларах США), № НОМЕР_4 (у Євро), що обслуговуються за дебетовою схемою, а також видає платіжну картку міжнародної платіжної системи Visa International Gold Rewards миттєвого випуску (непорсоніфіковану). Картка є власністю банку. Сума максимального ліміту кредитної лінії 200000 грн. 00 коп., орієнтовна загальна вартість кредиту – 273293 грн. 00 коп. Тип кредиту – кредитна лінія. Мета кредиту – споживчі цілі. Орієнтовна реальна річна процентна ставка – 87,30%. Підписанням цієї Заяви-Договору клієнт підтверджує та запевняє, що ця Заява-Договір, Договір з Додатками у сукупності складають єдиний Договір, істотні умови якого можуть міститися як у цьому тексті так і в інших частинах Договору. З усіма умовами Договору (з урахуванням публічної частини Договору, яка розміщена на офіційному сайті банку та/або в мережі інтернет, та/або у відділеннях банку, тарифів, тощо) ознайомлений і згодний.
Також, в матеріалах справи є Додаток до Договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб щодо карткових продуктів todobank - Паспорт споживчого кредиту, в якому зазначені основні умови кредитування з урахуванням побажань споживача, а саме, тип кредиту – відновлювальна кредитна лінія з пільговим періодом для використання; сума/ліміт кредиту – 0,00 грн.; строк користування – 12 місяців; мета отримання кредиту – споживчі цілі; спосіб та строк надання кредиту – шляхом встановлення відновлювальної кредитної лінії на поточному рахунку клієнта. Надання кредиту здійснюється безготівковим шляхом. Строк надання кредиту – протягом одного дня.
В судовому засіданні встановлено, що Заява-Договір № TDB.2021.0007.2873 від 08 лютого 2021 року та Паспорт споживчого кредиту підписані особистим підписом ОСОБА_1 .
Також, відповідно до Довідки про відкриття рахунків (відмітки банку) 08 лютого 2021 року ОСОБА_1 було відкрито рахунки НОМЕР_5 , НОМЕР_6 , НОМЕР_7 .
Тобто, в судовому засіданні встановлено, що між АТ «Мегабанк» та ОСОБА_1 укладено Договір про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб щодо карткових продуктів todobank шляхом укладення Заяви-Договору № TDB.2021.0007.2873 про приєднання до Договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб щодо карткових продуктів todobank.
За правилами ст. 526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог закону.
Статтею 1054 ЦК України визначено: за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитор) зобов`язана надати грошові кошти (кредит) позичальнику в розмірі і на умовах, передбачених договором, а позичальник зобов`язаний повернути кредит і сплатити відсотки.
Загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину, визначені ст. 203 ЦК України. Так, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом.
Статтею 204 ЦК України закріплено презумпцію правомірності правочину. Ця презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує змінює або припиняє цивільні права та обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили.
Аналогічна позиція закріплена у постанові Верховного Суду України від 30 травня 2018 року по справі № 191/5077/16-ц (провадження 61-17422св18).
Відповідно до ч. 1 ст. 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.
Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).
За змістом ст.ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Відповідно до положень ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.
Факт укладення кредитного договору відповідачем ОСОБА_1 не заперечується.
Сторона відповідача у Відзиві зазначає, що Заява-Договір не підтверджує фактичного надання відповідачу кредитних коштів та не підтверджує виникнення заборгованості у заявленому позивачем розмірі.
Підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи (частина 1 статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні»).
Відповідно до положень частини 2 статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі та повинні мати такі обов`язкові реквізити, якщо інше не передбачено окремими законодавчими актами України: назву документа (форми); дату складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.
Таким чином, з наведених норм законодавства вбачається, що доказом надання кредитодавцем позичальнику кредитних коштів є саме первинні документи, вимоги до яких встановлені Законом України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні».
Аналогічні за змістом висновки викладені у постанові Верховного Суду від 11.09.2019 по справі №755/2284/16-ц.
Банківська виписка має статус первинного документу, що підтверджено Переліком типових документів, затвердженогонаказом Мін`юсту від 12.04.2012 за №578/5 (далі - Перелік № 578/5), згідно з яким до первинних документів, які фіксують факт виконання госпоперації та є підставою для записів у регістрах бухобліку і в податкових документах, віднесені: касові, банківські документи; повідомлення банків; виписки банків; корінці квитанцій і касових чекових книжок.
Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду у справі № 554/4300/16-ц (постанова від 25.05.2021 р.) вказав, що банківські виписки з рахунків позичальника є належними та допустимими доказами у справі, що підтверджують рух коштів по конкретному банківському рахунку та є підтвердженням виконаних операцій. До аналогічних правових висновків Верховний Суд прийшов у численних постановах, зокрема від 30.11.2022 р. у справі № 214/6975/15-ц, від 25.11.2022 р. у справі № 1512/2-214/11, від 21.09.2022 р. у справі № 381/1647/21 та інших.
В судовому засіданні встановлено, що позивачем на підтвердження заборгованості ОСОБА_1 надано дві виписки по рахунку Клієнта.
Проте, встановлено, що одна із виписок сфомована не відносно відповідача ОСОБА_1 та не відносно кредитного договору № TDB.2021.0007.2873 від 08 лютого 2021 року, а відносно іншої фізичної особи – ОСОБА_2 , яка не є учасником справи.
Тобто, в судовому засіданні встановлено, що одна із виписок не стосується даної цивільної справи.
Наявна в матеріалах справи виписка по особовому рахунку ОСОБА_1 сформована за період з 03 грудня 2022 року по 03 вересня 2024 року, яка не підтверджує факту отримання кредитних коштів в день укладення кредитного договору.
Тобто, позивачем не надано належних та допустимих доказів того, що ОСОБА_1 в період з 08 лютого 2021 року по 02 грудня 2022 року отримував кредитні кошти, користувався ними або вчиняв банківські операції, внаслідок яких могла утворитися заявлена до стягнення заборгованість.
Також, зі змісту вищевказаної виписки вбачається, що вона не містить жодної реальної банківської операції відповідача, яка б підтверджувала фактичне отримання або використання ОСОБА_1 кредитних коштів.
Тобто, в судовому засіданні встановлено, що, відповідно до матеріалів справи, позивачем не надано жодного первинного документу, який би підтверджував факт перерахування АТ «Мегабанк» кредитних коштів на зазначені відповідачем реквізити платіжної картки, а також фактичне користування останнього кредитними коштами (рух коштів на особовому рахунку позичальника).
Крім того, встановлено, що 03 вересня 2024 року між АТ «Мегабанк» та ТОВ «ФК «Мустанг Фінанс» укладено Договір про відступлення прав вимоги № GL1N426240.
Згідно п. 1 договору банк відступає новому кредиту належні банку, а новий кредитор набуває права вимоги банку до дебіторів та/або позичальників та/або фізичних осіб та/або фізичних осіб-підприємців та/або юридичних осіб, зазначених у додатку № 1 до цього договору.
Згідно копії платіжної інструкції кредитового переказу коштів № 66895 від 31.07.2024 ТОВ «ФК «Мустанг Фінанс» переказало АТ «Мегабанк» кошти у сумі 23425777,00грн. з призначенням платежу: 373981351629, оплата за лот GL1N426240, переможець ТОВ «ФК «Мустанг Фінанс», ЄДРПОУ 40916672, протокол GFD001-UA-20240618-01260 від 09.07.2024. Ціна продажу 23425777,00 грн. без ПДВ.
Згідно протоколу електронного аукціону GFD001-UA-20240618-01260 від 09.07.2024 було проведено електронний аукціон щодо лоту GL1N426240, власником активів є АТ «Мегабанк», переможець: учасник ТОВ «ФК «Мустанг Фінанс», ціна продажу: 23425777,00 грн.
Згідно Витягу з додатку до Договору № GL1N426240 від 03 вересня 2024 року вказано відомості про боржника ОСОБА_1 .
Встановлено, що 27 грудня 2024 року між ТОВ «ФК «Єврокредит» та ТОВ «Мустанг Фінанс» укладено Договір № 1/12 про відступлення прав вимоги.
Відповідно до п. 1 Договору первісний кредитор відступає новому кредиту належні первісному кредитору а новий кредитор набуває права вимоги первісного кредитора до дебіторів та/або позичальників та/або фізичних осіб та/або фізичних осіб-підприємців та/або юридичних осіб, зазначених у додатку №1 до цього договору. Права вимоги, що відступаються за цим договором належать первісному кредитору на підставі договору від 03.09.2024 № GL1N426240 про відступлення прав вимоги, що укладений ним з попереднім кредитором боржників АТ «Мегабанк» відповідно до результатів відкритих торгів, оформлених протоколом GFD001-UA-20240618-01260 від 09.07.2024.
Відповідно до копії платіжної інструкцій кредитового переказу коштів № 1074 від 27.12.2024, № 1091 від 31.01.2025 та № 1822 від 22.09.2025 ТОВ «ФК Єврокредит» переказало ТОВ «ФК «Мустанг Фінанс» кошти у розмірі 8030000,00грн., 9200000,00грн. та 5500000,00грн. як аванс та оплату згідно договору № 1/12 про відступлення прав вимоги від 27.12.2024 за правами вимоги за договорами на розрахунково-касове обслуговування, користування банківськими індивідуальними сейфами та за кредитними договорами. Без ПДВ.
Як вбачається з Витягу з додатку до Договору № 1/12 про відступлення прав вимоги від 27 грудня 2024 року, в Реєстрі договорів, права вимоги за якими відступаються та боржників/дебіторів міститься Кредитний договір боржника ОСОБА_1 .
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
Статтею 514 ЦК передбачено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. 
Згідно зі ст. 516 ЦК заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.
Згідно з ч. 1 ст. 1077 ЦК за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).
Відповідно до ч. 1 ст. 1082 ЦК боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж.
За обставинами спірних правовідносин судом встановлено, що набуття позивачем права вимоги до відповідача, яке належить кредитору за що Заявою-Договором № TDB.2021.0007.2873 від 08 лютого 2021 року, а відтак позивач набув право вимоги до відповідача.
Суд зазначає, що обґрунтовуючи висновки про обов`язок сторони належним чином використовувати процесуальні права, у рішенні від 07.07.1989 у справі «Union Alimentaria Sanders S.A. v. Spain» Європейський суд з прав людини зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, пов`язаних зі зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.
Відповідно до вимог частини 3 та 4 статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.
Згідно із частиною 1 статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (частини 1 статті 77 ЦПК України). 
Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (стаття 79 ЦПК України).
Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (частина 1 статті 80 ЦПК України).
У відповідності до вимог статті 83 ЦПК України сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви. Якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу. У випадку визнання поважними причин неподання учасником справи доказів у встановлений законом строк суд може встановити додатковий строк для подання вказаних доказів. Докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, яка їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї.
Частинами 1 - 3 статті 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.
Звертаючись до суду, позивач у позовній заяві виклав обставини, якими обґрунтовував свої вимоги, зазначив докази, що підтверджують вказані обставини, разом з тим, не заявляв клопотання про вжиття заходів забезпечення доказів, та не зазначав про докази, які не можуть бути подані разом із позовною заявою із поважних причин, не подавав клопотання про їх витребування.
Тобто, позивач на власний розсуд розпорядився своїми правами, а тому несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням ним процесуальних дій.
Аналогічний висновок викладений у постанові Верховного Суду від 29.01.2020 по справі 755/18920/18.
Зважаючи на викладене, у зв`язку з недоведеністю позивачем факту перерахування кредитних коштів та фактичного користування відповідачем цими коштами, суд не вбачає підстав для стягнення з відповідача ОСОБА_1 на користь позивача заборгованості у заявленому розмірі. 
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 3, 6, 15, 16, 509, 512, 514, 526, 546, 549-551, 610, 611, 616, 624, 627, 1046, 1049 ЦК України, ст.ст. 3, 4, 5, 10, 12, 13, 19, 76-81, 141, 259, 265, 268, 273, 274, 277, 279, 280-284 ЦПК України, суд,-
ВИРІШИВ:
Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК Єврокредит» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості – залишити без задоволення.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано відповідачем протягом тридцяти днів з дня отримання його копії.
Рішення може бути оскаржене безпосередньо до Черкаського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Головуючий:	  	О.  Г.  Казидуб