Справа № 555/1670/26
Номер провадження 3-в/555/6/26 

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И 
17 серпня 2026 року | м.Березне

Суддя Березнівського районного суду Рівненської області Собчук А.Ю., розглянувши заяву представника ОСОБА_1 — адвоката Білоконя Ростислава Анатолійовича про розстрочення виконання постанови Березнівського районного суду Рівненської області від 23 липня 2026 року у справі про адміністративне правопорушення № 555/1670/26 у частині сплати штрафу та судового збору,
В С Т А Н О В И В:
Постановою Березнівського районного суду Рівненської області від 23 липня 2026 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1 000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік. Цією ж постановою з ОСОБА_1 стягнуто на користь держави судовий збір у розмірі 665 грн 60 коп.
Адвокат Білоконь Р.А., діючи в інтересах ОСОБА_1 , звернувся до суду із заявою, у якій просить розстрочити сплату штрафу в розмірі 17 000 грн та судового збору в розмірі 665 грн 60 коп. строком на три місяці зі сплатою відповідних сум рівними частинами до 20 числа кожного місяця.
Заява мотивована тим, що після проходження військово-лікарської комісії ОСОБА_1 було призвано на військову службу та направлено на військовий полігон військової частини НОМЕР_1 для проходження базової загальновійськової підготовки й виконання службових завдань.
За твердженням представника, ОСОБА_1 перебуває у польових умовах на території військового полігону, обмежений у вільному пересуванні та має обмежений доступ до банківських установ, терміналів самообслуговування і стабільного інтернет-зв`язку. Такі обставини, на думку заявника, ускладнюють одноразову сплату штрафу в повному розмірі.
На підтвердження заяви суду надано документи щодо проходження ОСОБА_1 військово-лікарської комісії, зокрема довідку військово-лікарської комісії № 2026-0707-1524-0105-7 від 07 липня 2026 року, відповідь територіального центру комплектування та соціальної підтримки на адвокатський запит, а також документи, що підтверджують повноваження адвоката.
Із довідки військово-лікарської комісії вбачається, що ОСОБА_1 07 липня 2026 року пройшов медичний огляд та був визнаний придатним до військової служби.
Окремої довідки військової частини НОМЕР_1 , витягу з наказу про зарахування до списків особового складу або іншого документа, який безпосередньо підтверджував би перебування ОСОБА_1 на відповідному військовому полігоні, до заяви не додано. Неможливість отримання такого документа представник пояснює перебуванням ОСОБА_1 у польових умовах, обмеженим доступом до штабу військової частини та особливостями проходження військової підготовки.
Водночас представник не заперечує обов`язку ОСОБА_1 виконати постанову суду, зазначає про готовність сплатити штраф у повному розмірі та просить лише змінити порядок його виконання шляхом сплати визначеними судом частинами протягом нетривалого строку.
Дослідивши заяву, долучені до неї документи та матеріали справи про адміністративне правопорушення, суд дійшов таких висновків.
Відповідно до статті 129-1 Конституції України судове рішення є обов`язковим до виконання, а держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.
Згідно зі статтею 245 КУпАП завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, своєчасне, всебічне, повне й об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом та забезпечення виконання винесеної постанови.
Відповідно до статті 298 КУпАП постанова про накладення адміністративного стягнення є обов`язковою для виконання державними і громадськими органами, підприємствами, установами, організаціями, посадовими особами та громадянами.
За змістом статті 299 КУпАП постанова про накладення адміністративного стягнення підлягає виконанню з моменту її винесення, якщо інше не встановлено цим Кодексом та іншими законами України.
Частиною першою статті 307 КУпАП передбачено, що штраф має бути сплачений порушником не пізніше ніж через п`ятнадцять днів із дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови — не пізніше ніж через п`ятнадцять днів із дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.
Відповідно до частини другої статті 301 КУпАП відстрочення виконання постанови про накладення адміністративного стягнення у виді штрафу, крім стягнення штрафу на місці вчинення адміністративного правопорушення, здійснюється в порядку, встановленому законом.
Згідно зі статтею 304 КУпАП питання, пов`язані з виконанням постанови про накладення адміністративного стягнення, вирішуються органом або посадовою особою, який виніс постанову.
Частиною першою статті 33 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що за наявності обставин, які ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, зокрема хвороби сторони виконавчого провадження, відрядження, стихійного лиха тощо, сторони мають право звернутися до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції, із заявою про відстрочення або розстрочення виконання рішення. Рішення про розстрочення виконується в частинах та у строки, встановлені цим рішенням.
Наведений у частині першій статті 33 Закону України «Про виконавче провадження» перелік обставин не є вичерпним, про що свідчить використання законодавцем слова «тощо». Тому в кожному конкретному випадку суд повинен з`ясувати, чи існують об`єктивні обставини, які не звільняють особу від виконання рішення, але істотно ускладнюють його негайне або одноразове виконання.
Розстрочення виконання постанови не є звільненням особи від адміністративного стягнення, не зменшує розміру накладеного штрафу та не змінює змісту постанови про притягнення до адміністративної відповідальності. Воно стосується виключно способу та строків виконання визначеного постановою грошового обов`язку.
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 червня 2019 року у справі № 916/190/18 зазначено, що відстрочення або розстрочення виконання судового рішення є допоміжним процесуальним актом реагування суду на перешкоди, які унеможливлюють або ускладнюють виконання рішення, та впливає лише на порядок його примусового виконання, не змінюючи суті встановленого рішенням зобов`язання.
Верховний Суд у постанові від 02 жовтня 2024 року у справі № 914/1663/23 наголосив, що, вирішуючи питання про зміну строків виконання рішення, суд повинен установити, чи зумовлена затримка особливими обставинами, чи не є запропонований період надмірно тривалим і чи дотримано принципів співмірності та пропорційності.
Незважаючи на те, що зазначені висновки Верховного Суду сформульовані під час застосування норм господарського процесуального законодавства, викладені у них критерії стосуються загальної правової природи розстрочення виконання судового рішення та можуть бути враховані під час вирішення питання про порядок виконання постанови у справі про адміністративне правопорушення.
Оцінюючи встановлені обставини в їх сукупності, суд ураховує, що подані документи підтверджують проходження ОСОБА_1 військово-лікарської комісії та визнання його придатним до військової служби. Заяву про розстрочення подано невдовзі після винесення постанови про накладення адміністративного стягнення.
Відсутність окремої довідки військової частини не дає суду підстав уважати доведеними всі наведені представником відомості щодо конкретного місця та умов проходження військової служби. Водночас ця обставина не спростовує підтвердженого факту проходження військово-лікарської комісії та пов`язаних із цим істотних змін у життєвих обставинах ОСОБА_1 .
Суд також ураховує характер повідомлених обставин, їх тимчасовість, розмір накладеного штрафу, нетривалий тримісячний строк, про який просить заявник, визнання ним обов`язку зі сплати штрафу та відсутність у його діях ознак наміру ухилитися від виконання постанови.
Застосоване до ОСОБА_1 стягнення має каральну та превентивну мету. Водночас спосіб виконання постанови повинен бути не лише формально обов`язковим, але й реальним та ефективним. Звернення постанови до примусового виконання зі стягненням наслідків, передбачених статтею 308 КУпАП, за обставин, коли особа заявляє про готовність добровільно сплатити весь штраф протягом короткого строку, не сприятиме більш ефективному виконанню постанови.
Розстрочення штрафу на три місяці не є надмірним, не змінює його розміру, не скасовує та не пом`якшує накладеного адміністративного стягнення, не створює для ОСОБА_1 невиправданих переваг і водночас забезпечує реальну можливість добровільного виконання постанови.
Отже, суд доходить висновку, що встановлені обставини є достатніми для часткового задоволення заяви та розстрочення сплати адміністративного штрафу в розмірі 17 000 грн на три місяці.
Щодо вимоги про розстрочення сплати судового збору суд зазначає таке.
Положення частини другої статті 301 КУпАП регулюють порядок виконання адміністративного стягнення у виді штрафу та не поширюються на судовий збір, який за своєю правовою природою є судовими витратами, а не адміністративним стягненням.
Спеціальні підстави відстрочення або розстрочення сплати судового збору визначені статтею 8 Закону України «Про судовий збір». За змістом цієї норми суд може відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі, з урахуванням майнового стану особи та за наявності встановлених законом умов.
Постанова, якою з ОСОБА_1 стягнуто судовий збір, уже ухвалена. Крім того, заявником не подано окремих доказів, які свідчили б про неможливість сплати судового збору в розмірі 665 грн 60 коп. одним платежем.
Ураховуючи розмір судового збору, відсутність належного обґрунтування неможливості його одноразової сплати та спеціальне правове регулювання цього питання, суд не знаходить підстав для розстрочення виконання постанови в частині стягнення судового збору.
Таким чином, заява підлягає частковому задоволенню — у частині розстрочення сплати адміністративного штрафу на три місяці. У розстроченні сплати судового збору необхідно відмовити.
Керуючись статтями 129-1 Конституції України, 23, 245, 298, 299, 301, 304, 307, 308 КУпАП, статтею 33 Закону України «Про виконавче провадження», статтею 8 Закону України «Про судовий збір», суд

П О С Т А Н О В И В:
Заяву представника ОСОБА_1 — адвоката Білоконя Ростислава Анатолійовича про розстрочення виконання постанови Березнівського районного суду Рівненської області від 23 липня 2026 року у справі № 555/1670/26 — задовольнити частково.
Розстрочити виконання постанови Березнівського районного суду Рівненської області від 23 липня 2026 року у справі № 555/1670/26 у частині сплати накладеного на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 1 000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) грн, строком на три місяці за таким графіком:
5 666 (п`ять тисяч шістсот шістдесят шість) грн 66 коп. — не пізніше 20 числа місяця, наступного за місяцем набрання цією постановою законної сили;
5 666 (п`ять тисяч шістсот шістдесят шість) грн 66 коп. — не пізніше 20 числа другого календарного місяця, наступного за місяцем набрання цією постановою законної сили;
5 666 (п`ять тисяч шістсот шістдесят шість) грн 68 коп. — не пізніше 20 числа третього календарного місяця, наступного за місяцем набрання цією постановою законної сили.
У задоволенні заяви в частині розстрочення сплати судового збору в розмірі 665 (шістсот шістдесят п`ять) грн 60 коп. — відмовити.
Роз`яснити ОСОБА_1 , що документи, які підтверджують сплату кожної частини штрафу, необхідно зберігати до повного виконання постанови та за потреби подати до Березнівського районного суду Рівненської області.
У разі несплати чергового платежу у визначений цією постановою строк постанова Березнівського районного суду Рівненської області від 23 липня 2026 року в невиконаній частині підлягає примусовому виконанню в порядку, передбаченому статтею 308 КУпАП.
Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Березнівського
районного суду А.Ю. Собчук