П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа № 560/2296/25 
Головуючий у 1-й інстанції: Михайлов О.О. 
Суддя-доповідач: Залімський І. Г. 
03 вересня 2026 року 
м. Вінниця
Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді: Залімського І. Г. 
суддів: Мацького Є.М.  Сушка О.О. 
розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Хмельницького окружного адміністративного суду від 02 червня 2026 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії, 
В С Т А Н О В И В :
Рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 13.05.2025 у справі № 560/2296/25 зобов`язано військову частину НОМЕР_1 здійснити перерахунок та виплатити ОСОБА_1 грошове забезпечення (посадовий оклад, оклад за військовим званням, усі щомісячні та одноразові додаткові види грошового забезпечення) з 04.05.2022 по 31.12.2022, із розрахунком місячного грошового забезпечення відповідно до пункту 4 постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року №704, визначивши розміри посадового окладу, окладу за військовим званням шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01 січня 2022 року, на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1 та 14, з урахуванням раніше виплачених сум, а також здійснити перерахунок та виплатити ОСОБА_1 грошове забезпечення (посадовий оклад, оклад за військовим званням, усі щомісячні та одноразові додаткові види грошового забезпечення) з 01.01.2023 по 19.05.2023, із розрахунком місячного грошового забезпечення відповідно до пункту 4 постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року №704, визначивши розміри посадового окладу, окладу за військовим званням шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01 січня 2023 року, на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1 та 14, з урахуванням раніше виплачених сум.
Позивач звертався до суду із заявами про зобов`язання військову частину НОМЕР_1 подати впродовж десяти календарних днів звіт про виконання рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 13.05.2025 у справі № 560/2296/25.
Ухвалами Хмельницького окружного адміністративного суду від 12.03.2026 та від 02.06.2026 відмовлено у задоволенні заяв позивача про встановлення судового контролю за виконанням рішення суду, оскільки що зобов`язання суб`єкта владних повноважень подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення є правом, а не обов`язком суду. Вказано, що у заяві ОСОБА_1 не зазначено ідентифікатор для повного доступу до інформації про виконавче провадження, що передбачено частиною 2 статті 382 КАС України, також не зазначено, що виконавче провадження не відкрито. Крім того, позивач не позбавлений можливості звернутися до суду в порядку статті 287 КАС України.
Не погоджуючись із вказаною ухвалою від 02.06.2026, позивач подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати таку ухвалу, постановити нове про задоволення її заяви, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, що призвело до необґрунтованої відмови у задоволенні заяви.
В обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що відповідач ухиляється від виконання рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 13.05.2025 у справі № 560/2296/25.
Відповідач не подав відзиву на апеляційну скаргу позивача.
З урахуванням п.3 ч.1 ст.311 КАС України, суд вирішив розглядати дану справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступних висновків.
Відповідно до ст. 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.
Аналогічні вимоги передбачені ст.ст. 14, 370 КАС України, ч. 2-4 ст. 13 Закону України "Про судоустрій і статус суддів"
В абзаці 3 пункту 2.1 мотивувальної частини Рішення від 26.06.2013 № 5-рп/2013 Конституційний Суд України зазначив, що складовою права кожного на судовий захист є обов`язковість виконання судового рішення. Це право охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави (пункт 2 мотивувальної частини Рішення від 13.12.2012 № 18-рп/2012); невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом (пункт 3 мотивувальної частини Рішення від 25.04.2012 № 11-рп/2012).
Також у Рішенні від 26.06.2013 Конституційний Суд України врахував практику Європейського суду з прав людини, який, зокрема, в пункті 43 рішення від 20.07.2004 у справі "Шмалько проти України", заява № 60750/00, зазначив, що право на виконання судового рішення є складовою права на судовий захист, передбачений статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, для цілей якої виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина судового розгляду.
Частиною першою статті 382 КАС України передбачено, що суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.
За наслідками розгляду звіту суб`єкта владних повноважень про виконання рішення суду або в разі неподання такого звіту суд своєю ухвалою може встановити новий строк подання звіту, а також накласти на керівника суб`єкта владних повноважень, відповідального за виконання рішення, штраф в сумі від двадцяти до сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Встановлено, що матеріали справи не містять жодних доказів виконання відповідачем рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 13.05.2025 у справі № 560/2296/25. 
При цьому, позивач зазначає, що відповідач не виконав рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 09.09.2025 у справі № 560/11202/25.
Посилання суду першої інстанції на те, у заяві ОСОБА_1 не зазначено ідентифікатор для повного доступу до інформації про виконавче провадження, що передбачено частиною 2 статті 382 КАС України, не зазначено, що виконавче провадження не відкрито, а також позивач не позбавлений можливості звернутися до суду в порядку статті 287 КАС України, колегія суддів вважає помилковими.
Так, відповідно до ч.4 ст.382 КАС України відсутність виконавчого провадження з примусового виконання судового рішення не перешкоджає розгляду заяви.
Водночас, у разі відсутності виконавчого провадження з примусового виконання судового рішення об`єктивно неможливо зазначити у заяві про встановлення судового контролю ідентифікатор для повного доступу до інформації про виконавче провадження, а також звернутися до суду в порядку статті 287 КАС України.
Безумовно, зобов`язання суб`єкта владних повноважень подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення є правом, а не обов`язком суду, однак, у даному випадку колегія суддів вважає, що з огляду на відсутність доказів виконання відповідачем рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 13.05.2025 у справі № 560/2296/25 та неодноразові звернення позивача із заявами про встановлення судового контролю, суд першої інстанції повинен був реалізувати право на встановлення судового контролю за виконанням вказаного рішення.
У відповідності із ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Відповідно до п.2 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.
Згідно із ч. 1 ст. 317 КАС України, підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.
Зважаючи на те, що ухвала суду першої інстанції є незаконною та необґрунтованою, що призвело до неправильного вирішення справи, ухвалу суду першої інстанції належить скасувати і постановити нове рішення про задоволення заяви позивача.
Відповідно до ч.1 ст. 378 КАС України за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання. Питання про відстрочення або розстрочення виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення може бути розглянуто також за ініціативою суду.
У даній справі, судом, який розглянув адміністративну справу як суд першої інстанції і ухвалив судове рішення є Хмельницький окружний адміністративний суд, а тому й звіт про виконання рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 13.05.2025 у справі № 560/2296/25 відповідач повинен направити для його розгляду до Хмельницького окружного адміністративного суду. 
Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд 
П О С Т А Н О В И В :
апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.
Ухвалу Хмельницького окружного адміністративного суду від 02 червня 2026 року скасувати.
Заяву ОСОБА_1 про встановлення судового контролю задовольнити.
Зобов`язати військову частину НОМЕР_1 впродовж 30 календарних днів дня отримання даної постанови подати до Хмельницького окружного адміністративного суду звіт про виконання рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 13.05.2025 у справі № 560/2296/25. 
Постанова суду набирає законної сили з дати її ухвалення та оскарженню не підлягає.  

Головуючий | | | Залімський І. Г.
Судді | | | Мацький Є.М.    Сушко О.О.