Справа № 375/1241/26
Провадження № 2/375/1057/26

ЗАОЧНЕ РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 липня 2026 року селище Рокитне

Рокитнянський районний суд Київської області у складі:
головуючого судді Банах-Кокус О.В.,
за участю секретаря судового засідання Юрченко Л.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в селищі Рокитне Білоцерківського району Київської області за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «МАКС КРЕДИТ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог
У травні 2026 року представник позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «МАКС КРЕДИТ» (далі - ТОВ «МАКС КРЕДИТ»), Кондра А.С. через систему «Електронний суд» направила до суду позовну заяву до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.
В обґрунтування своїх позовних вимог представник позивача вказав, що 1 січня 2026 року між ТОВ «МАКС КРЕДИТ» та ОСОБА_1 укладено договір кредитної лінії № 00-10830272, який підписано шляхом введення одноразового ідентифікатора - 61477.
Відповідно до пунктів 1.2.-1.6. кредитного договору, умови є наступними: кредитний ліміт складає 9000,00 грн; строк дії кредитної лінії - 360 календарних днів. Дата остаточного повернення кредиту 27 грудня 2026 року; періодичні дати платежів, які є останнім днем кожного розрахункового платіжного періоду, тобто: 16 січня 2026 року, та кожного 15 дня після цієї дати протягом строку дії кредитної лінії; стандартна процентна ставка складає 0,94 % від суми кредиту за кожен день користування кредитом; комісія за надання кредиту 20% від суми кредиту, що складає 1800,00 грн.
Кредитодавець свої зобов`язання за кредитним договором виконав, про що свідчить підтвердження щодо здійснення переказу грошових коштів через платіжну установу. Проте відповідач не виконав свої зобов`язання та не сплатив заборгованість по кредиту.
Відповідач порушив зобов`язання за кредитним договором, допустив заборгованість, яка на момент подання позовної заяви до суду не погашена та становить 17116,20 грн з яких: 9000,00 грн - заборгованість по тілу кредиту, 1440,00 грн - заборгованість по комісії, 3976,20 грн - заборгованість по процентам, 2700,00 грн заборгованість по штрафам.
У зв`язку з чим позивач просить стягнути з відповідача вказану заборгованість та судові витрати.

Процесуальні дії у справі та заяви (клопотання) учасників
Ухвалою судді Рокитнянського районного суду Київської області від 3 червня 2026 року відкрито провадження у справі, призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, з викликом сторін та задоволено клопотання представника позивача про витребування доказів.
В прохальній частині позову представник позивача просив розгляд справи провести без участі представника позивача, позовні вимоги задовольнити, проти винесення заочного рішення не заперечують.
Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, на підставі пункту 3 частини восьмої статті 128 ЦПК України, про поважність причин неявки суду не повідомив. Крім того, у встановлений судом строк, не скористався своїм правом на подання відзиву.
Враховується судом і рішення Конституційного Суду України від 13 грудня 2011 року №17-рп/2011 згідно якого у разі відсутності осіб, які беруть участь у справі за адресою, вказаної в матеріалах справи (зокрема позовній заяві) яка відповідає місцю реєстрації відповідача, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене йому належним чином.
Крім того, Верховний Суд у постанові від 18 березня 2021 року у справі №911/3142/19 сформував правовий висновок про те, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника.
Частиною 8 статті 178 ЦПК України передбачено, що у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.
За змістом частини 5 статті 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складання повного судового рішення
Частиною 1 статті 280 ЦПК України передбачено, що суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Таким чином, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності учасників справи з ухваленням заочного рішення. Суд, на підставі статті 280 ЦПК України, постановив провести заочний розгляд справи.
Відповідно до частини 2 статті 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Встановлені судом фактичні обставини справи
Матеріалами справи встановлено, що 1 січня 2026 року між ТОВ «МАКС КРЕДИТ» та ОСОБА_1 був укладений договір кредитної лінії № 00-10830272, який підписано шляхом введення одноразового ідентифікатора - 61477.
Відповідно до пунктів 1.2.-1.8.1. кредитного договору умови надання кредиту є наступними: сума ліміту кредитної лінії 9000,00 грн, тип кредиту - кредитна лінія (безвідклична). Цільове призначення кредиту: на споживчі потреби; строк дії кредитної лінії: 360 календарних днів. Дата остаточного повернення кредиту 27 грудня 2026 року; розрахунковий платіжний період становить 15 днів; тип процентної ставки фіксована; стандартна процентна ставка складає 0,94 % від суми кредиту за кожен день користування кредитом; знижена процентна ставка 0,19 % від суми кредиту; одноразова комісія у розмірі 20,00 % від суми кредиту 1800,00 грн; денна процентна ставка за Договором при застосуванні стандартної процентної ставки та комісії 1,00%; денна процентна ставка за Договором при застосуванні зниженої процентної ставки та комісії 0,96%. 
Орієнтовна реальна річна процентна ставка за стандартною процентною ставкою на дату укладання договору становить 3823,10%; орієнтовна реальна річна річна процентна ставка з урахуванням зниженої процентної ставки на дату укладання договору становить 2693,17%. 
Згідно із пунктом 2.10. кредитного договору Кредитодавець зобов`язаний надати кредит у сумі 9000,00 грн 1 січня 2026 року за реквізитами електронного платіжного засобу (платіжної картки) НОМЕР_1 .
Відповідно до пункту 4.2.6. кредитного договору у разі прострочення позичальником сплати процентів за користування кредитом на строк понад один місяць, кредитодавець має право вимагати повернення кредиту в повному обсязі та сплати процентів за весть строк фактичного користування кредитом.
Відповідно до інформаційної довідки ТОВ «ПРОФІТГІД» про підтвердження щодо здійснення переказу грошових коштів, ТОВ «ПРОФІТГІД» було проведено успішний переказ грошових коштів на маску картки клієнта № НОМЕР_1 .
3 березня 2026 року за вих. №м 00-10830272/1 ТОВ «МАКС КРЕДИТ» направило ОСОБА_1 вимогу про дострокове повернення кредиту.
Відповідно до детального розрахунку заборгованості за кредитним договором № 00-10830272 від 1 січня 2026 року заборгованість відповідача станом на 22 травня 2026 року становить 17116,20 грн з яких: 9000,00 грн - заборгованість за тілом кредиту, 1440,00 грн - заборгованість за комісією, 3976,20 грн - заборгованість за нарахованими процентами, 2700,00 грн - штрафні санкції.
На виконання ухвали суду про витребування доказів від 3 червня 2026 року АТ «ПУМБ» листом № КНО-07.8.5/10249 БТ від 10 червня 2026 року повідомило, що на ім`я ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) банком випущена банківська платіжна картка № НОМЕР_3 . 1 січня 2026 року на вказану платіжну картку було зараховано кошти у сумі 9000,00 грн. 
Таким чином, ТОВ «МАКС КРЕДИТ» виконав своє зобов`язання за кредитним договором перед відповідачем, який в свою чергу неналежно виконував умови договору, в результаті чого у нього виникла заборгованість у сумі 17116,20 грн.
Доказів погашення кредитної заборгованості матеріали справи не містять.

Мотиви, з яких виходить суд, та застосовані норми права
Суд, розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, приходить до наступнного висновку.
Згідно із частиною 1 статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
Відповідно до статтей 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: відновлення становища, яке існувало до порушення.
Вирішуючи спір, суд повинен встановити, чи були порушені, не визнані або оспорені права, свободи чи інтереси позивача, і залежно від установленого вирішити питання про задоволення позовних вимог або відмову в їх задоволенні.
Відповідно до частини 1, 2 статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
За приписами статті 627 ЦК України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
За змістом статтей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Відповідно до статті 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Згідно із статтею 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Відповідно до статті 639 ЦК України договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлено законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для такого виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлено письмової форми, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами. Якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріального посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення.
Закон України «Про електронну комерцію» визначає організаційно-правові засади діяльності у сфері електронної комерції в Україні, встановлює порядок вчинення електронних правочинів із застосуванням інформаційно-комунікаційних систем та визначає права і обов`язки учасників відносин у сфері електронної комерції.
У статті 3 цього Закону «Про електронну комерцію» визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
За правилом частини 8 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору.
Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного в письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа.
Стаття 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначає порядок підписання угоди в сфері електронної комерції. Якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
З матеріалів справи вбачається, що позикодавець свої зобов`язання за договором виконав, надавши відповідачу кредитні кошти, однак відповідач порушив взяті зобов`язання.
Згідно з частиною 1 статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (частини 1, 6 статті 81 ЦПК України).
З матеріалів справи вбачається, що позикодавець свої зобов`язання за договором виконав, надавши відповідачу кредитні кошти, однак відповідач порушив взяті зобов`язання.
За вимогами ЦПК України суди повинні враховувати висновки, викладені у постановах Верховного Суду.
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 у справі № 444/9519/12 висловлено правову позицію про те, що припис абзацу 2 частини 1 статті 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосовано лише у межах погодженого сторонами строку кредитування. Як наслідок, право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно із частиною 2 статті 1050 ЦК України, оскільки в охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною 2 статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.
У пункті 141 Постанови від 5 квітня 2023 року у справі № 910/4518/16 Велика Палата Верховного Суду уточнила свій висновок зроблений у іншій справі таким, що у разі порушення виконання зобов`язання щодо повернення кредиту за період після прострочення виконання нараховуються не проценти за «користування кредитом» (стаття 1048 ЦК України), а проценти за порушення грошового зобов`язання (стаття 625 ЦК України) у розмірі, визначеному законом або договором.
Судом, у межах позовних вимог, не встановлено порушень у нарахуванні процентів та комісії.
Підсумовуючи наведене, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для стягнення з відповідача суми боргу за кредитом, заборгованості за процентами та комісією.

Щодо вимоги про стягнення штрафних санкцій
Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24лютого 2022 року № 64/2022, затвердженим Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-IX «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні»», на території України діє воєнний стан у зв`язку із військовою агресією російської федерації проти України.
Відповідно до пункту 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).
Встановлено, що неустойка (штраф, пеня) сплата яких передбачена договором, нараховані позивачем під час дії в Україні воєнного стану.
Таким чином, вимоги позивача щодо стягнення з відповідача суми заборгованості зі штрафів у розмірі 2700,00 грн суперечать вимогам закону та задоволенню не підлягають.
Дослідивши матеріали справи та надані докази, суд вважає за необхідне позов задовольнити частково та стягнути із відповідача: заборгованість у сумі 14416,20 грн, що складається з: тіла кредиту в сумі 9000,00 грн; заборгованості за комісією 1440,00 грн; заборгованості за процентами - 3976,20 грн.

Висновки суду щодо розподілу судових витрат
У силу приписів статті 141 ЦПК України судові витрати покладаються на відповідача пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Позивач просить стягнути із відповідача 17116,20 грн, водночас судом вирішено стягнути 14416,20 грн, що становить 84,23 %.
При зверненні до суду позивачем сплачено судовий збір у розмірі 2662,40 грн, як передбачено статтею 4 ЗУ «Про судовий збір».
Отже, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору у розмірі: 2662,40 грн х 84,23 % = 2242,54 грн.
На підставі викладеного, керуючись статтями 12, 13, 76-82, 89, 141, 223, 263-265, 268, 274-289, 354 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «МАКС КРЕДИТ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «МАКС КРЕДИТ», заборгованість за договором кредитної лінії від 1 січня 2026 року № 00-10830272 у розмірі 14416 (чотирнадцять тисяч чотириста шістнадцять) гривень 20 копійок.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «МАКС КРЕДИТ», витрати по сплаті судового збору у розмірі 2242 (дві тисячі двісті сорок дві) гривні 54 копійки.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня отримання рішення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
З текстом рішення можна ознайомитись в Єдиному державному реєстрі судових рішень за посиланням http://reestr.court.gov.ua
Відомості про учасників справи:
Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «МАКС КРЕДИТ», ЄДРПОУ 4280666433, місцезнаходження: 01011, м. Київ, вул. Лєскова, буд. 9, літера А.
Відповідач: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 .
Повний текст судового рішення складено 9 липня 2026 року.

Суддя   О.В. Банах-Кокус