П О С Т А Н О В А 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 600/5833/24-а 
Головуючий суддя 1-ої інстанції - Кушнір Віталіна Олександрівна 
Суддя-доповідач - Смілянець Е. С. 
07 липня 2026 року 
м. Вінниця
Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді: Смілянця Е. С. 
суддів: Полотнянка Ю.П.  Драчук Т. О. , 

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області на рішення Чернівецького окружного адміністративного суду від 17 листопада 2025 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області про визнання бездіяльності незаконною та зобов`язання вчинити певні дії, 
В С Т А Н О В И В :
ОСОБА_1 звернулась з позовом до суду, в якому просила:
- визнати дії (рішення) Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області щодо не виплати грошової допомоги, передбаченої пунктом 7-1 розділу XV "Прикінцеві положення" Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", неправомірними;
- визнати бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області, яка полягає у не нарахуванні та не виплаті грошової допомоги, передбаченої пунктом 7-1 розділу XV "Прикінцеві положення" Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", неправомірною.
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області врахувати до спеціального стажу, що дає право на виплату грошової допомоги, передбаченої пунктом 7-1 розділу XV "Прикінцеві положення" Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", стаж роботи на посаді комсорга по групі середніх шкіл Першотравневого райкому ЛКСМУ з 22 серпня 1985 року по 10 серпня 1987 року тривалістю 1 рік 11 місяців 19 днів.
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області виплатити грошову допомогу в розмірі десяти місячних пенсій станом на день її призначення, передбачену пунктом 7-1 розділу XV "Прикінцеві положення" Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".
Чернівецький окружний адміністративний суд рішенням від 17.11.2025 позов задовольнив частково. Визнав протиправною відмову Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області, оформлену листом №3920-3683/С-17/8-2400/24 від 30.08.2024, в призначенні та виплаті грошової допомоги, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі десяти місячних пенсій станом на день призначення пенсії за віком відповідно до пункту 7-1 Розділу XV «Прикінцеві положення» Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» №1058-ІV;
Зобов`язав Головне управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про виплату грошової допомоги, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі десяти місячних пенсій відповідно до п.7-1 розділу XV «Прикінцеві положення» Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» №1058-ІV, зарахувавши до її спеціального стажу для нарахування та виплати грошової допомоги період роботи комсоргом групи середньої школи "Першотравневого РК ЛКСМ" з 22.08.1985 року по 10.08.1987 року. У задоволенні решти позовних вимог - відмовив.
Не погоджуючись з рішенням суду, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким у задоволені позовних вимог відмовити.
Аргументами скарги зазначає, що відповідно до наявних документів в електронній пенсійній справі та наданих до звернення, страховий стаж ОСОБА_1 складає 28 років 7 місяці 21 день. Зазначає, що Переліком закладів і установ освіти, охорони здоров`я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 04.11.1993 №909, не передбачено посаду викладача у вищих навчальних закладах ІІІ-ІV рівнів акредитації. Відтак, період роботи на посаді викладача Буковинського державного медичного університету з 01.09.2008 по 01.09.2019 до тривалості спеціального стажу не враховано.
У відзиві на апеляційну скаргу позивач зазначає, що у цій частині суд першої інстанції рішення не приймав.
Згідно з положеннями ч. 3 ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України (далі-КАС України), суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.
Виходячи з приписів ст.ст. 311, 263 КАС України, вищезазначена апеляційна скарга розглядається в порядку письмового провадження.
Заслухавши доповідь судді, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.
Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що ОСОБА_1 (далі - позивач) перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Чернівецькій області, як отримувач пенсії за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 №1058-ІV (далі - Закон №1058).
17.07.2024 року позивач звернулася на вебпортал Пенсійного фонду України щодо призначення їй одноразової допомоги в розмірі десяти пенсій.
За результатом розгляду звернення позивача Головне управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області листом від 31.07.2024 повідомило про відсутність підстав для призначення грошової допомоги, у зв`язку із відсутністю у ОСОБА_1 необхідної тривалості спеціального стажу. Водночас, інформовано, що Переліком №909 не передбачено посаду викладача у вищих навчальних закладах III-IV рівнів акредитації. Так, до загальної тривалості страхового стажу не зараховано, зокрема, період роботи викладачем Буковинського державного медичного університету з 01.09.2008 по 01.09.2019 (а.с.12-13).
В подальшому, 16.08.2024 ОСОБА_1 повторно звернулася на вебпортал Пенсійного фонду України щодо призначення їй одноразової допомоги в розмірі десяти пенсій.
30.08.2024 відповідач листом повідомив позивача, що підстав для призначення грошової допомоги немає, у зв`язку із відсутністю у позивача необхідного спеціального стажу. Додатково зазначив, що не підлягає зарахуванню до спеціального стажу період роботи комсоргом групи середньої школи "Першотравневого РК ЛКСМ" з 22.08.1985 по 10.08.1987, оскільки Переліком закладів і установ освіти, охорони здоров`я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 04.11.1993 №909, така посада в такому закладі не передбачена (а.с.25-26).
Вважаючи таку відмову відповідача протиправною, позивач звернулася до суду із даним позовом.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами та висновкам суду першої інстанції, колегія суддів враховує наступне.
Так, принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, визначає Закон України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 №1058-VI (далі Закон №1058-VI).
Відповідно до п.1 ч.1 ст.24 Закону №1058-VI страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.
Частиною 2 ст.24 Закону №1058-VI встановлено, що страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом, а також даних, включених на підставі цих документів до реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.
Відповідно до п.7-1 Розділу XV «Прикінцеві положення» Закону №1058-VI особам, які на день досягнення пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону, працювали в закладах та установах державної або комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів "е"-"ж" статті 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення", і мають страховий стаж (для чоловіків - 35 років, для жінок - 30 років) на таких посадах, а також якщо вони до цього не отримували будь-яку пенсію, при призначенні пенсії за віком виплачується грошова допомога, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі їх десяти місячних пенсій станом на день її призначення.
Кабінет Міністрів України постановою від 23.11.2011 №1191 затвердив Порядок обчислення страхового стажу, що дає право на призначення грошової допомоги, та її виплати, який визначає умови обчислення страхового стажу, що дає право на призначення грошової допомоги відповідно до пункту 7-1 Розділу XV «Прикінцеві положення» Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (надалі - Порядок №1191).
Пунктом 5 Порядку №1191 визначено, що грошова допомога надається особам, яким починаючи з 1 жовтня 2011 р. призначається пенсія за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (1058-15) та які на день досягнення пенсійного віку, передбаченого статтею 26 зазначеного Закону (1058-15), працювали в закладах та установах державної або комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів "е" - "ж" статті 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення" (1788-12), і мають страховий стаж (для чоловіків - 35 років, для жінок - 30 років) на таких посадах, а також якщо вони до цього не отримували будь-яку пенсію.
З аналізу наведених норм законодавства слідує, що право особи на отримання грошової допомоги у розмірі десяти місячних пенсій пов`язується з:
1) наявністю у неї необхідного спеціального страхового стажу роботи на певних визначених законодавством посадах;
2) вихід на пенсію саме з цих посад в закладах та установах державної та комунальної форми власності;
3) неотримання такою особою до моменту виходу на пенсію за віком відповідно до Закону №1058-IV будь-якого іншого виду пенсії.
При цьому, за умовою наявності права на отримання вказаної грошової допомоги є не відсутність факту отримання особою будь-якого іншого виду пенсії на момент виходу на пенсію за віком, а відсутність такого факту до моменту виходу на цю пенсію, тобто в будь-який момент до досягнення пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону.
Також законодавство не ставить право особи на отримання такої допомоги в залежність від розміру або тривалості отримання нею пенсії та часу її призначення, якщо такі обставини мали місце до виходу на пенсію за віком.
Суд звертає увагу, що суть зазначеної грошової допомоги полягає в додатковій гарантії для працівників, які працювали в установах державної або комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів «е» - «ж» статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення».
Вирішуючи питання щодо того, чи відноситься посада на якій працювала позивач до переліку робіт, що дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до п.п.«е-ж» ст.55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» (далі - Закон №1788-XII), суд керується таким.
Відповідно до п.«е» ст.55 Закону №1788-XII право на пенсію за вислугу років мають працівники освіти, охорони здоров`я та соціального забезпечення після досягнення 55 років і за наявності спеціального стажу роботи за переліком, що затверджується у порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України.
Переліком закладів і установ освіти, охорони здоров`я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 04.11.1993 №909 (далі - Перелік №909) встановлено заклади освіти і посади, робота на яких дає право на пенсію за вислугою років.
При цьому у пункті 3 примітки до постанови Кабінету Міністрів України №909 від 04.11.1993 року «Про перелік закладів і установ освіти, охорони здоров`я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років» робота за спеціальністю в закладах, установах і на посадах до 1 січня 1992 року, яка давала право на пенсію за вислугу років відповідно до раніше діючого законодавства, в тому числі на посаді старшої піонервожатої зараховується до стажу для призначення пенсії за вислугу років.
Як встановлено судом першої інстанції, згідно записів №2-4 трудової книжки серії НОМЕР_1 від 18.08.1982 року ОСОБА_2 була звільнена з посади старшої піонервожатої по переводу з середньої школи №2 ім. Ю.Федьковича в апарат райкому комсомолу 15 серпня 1985 року, а 22 серпня 1985 року затверджена комсоргом по групі середніх шкіл Першотравневого РК ЛКСМ України, що підтверджується копією архівної довідки Державного архіву Чернівецької області від 06.10.2016 №1/2858 та пунктом 14 протоколу №21 засідання бюро Першотравневого райкома ЛКСМ України від 01 серпня 1985 року. 10 серпня 1987 року позивач звільнена із займаної посади (а.с.15-20).
У період до 1992 року діяв "Перелік установ, організацій і посад, робота в яких дає право на пенсію за вислугу років", затверджений наказом Міністерства соціального забезпечення УРСР від 31 грудня 1959 року №135 (далі Перелік), та "Положення про порядок зарахування стажу для призначення пенсій за вислугу років працівникам освіти та охорони здоров`я", затверджене постановою Ради Міністрів СРСР від 17 грудня 1959 року №1397 (далі Положення №1397).
Відповідно до підпунктів «а», «д» пункту 1, пункту 4 Положення №1397 учителям, лікарям і іншим працівникам освіти та охорони здоров`я до стажу роботи за спеціальністю, крім роботи в установах, організаціях і посадах, робота в яких дає право на пенсію за вислугу років, зараховується виборна та інша відповідальна робота в партійних і комсомольських органах; методична, науково-методична та навчально-методична робота у школах та середніх спеціальних навчальних закладах, навчальних, педагогічних, навчально-методичних, методичних та науково-методичних кабінетах, станціях та бюро, якщо не менше 2/3 стажу, необхідного для призначення пенсії відповідно до цієї постанови, припадає на роботу в установах, організаціях та посадах, робота в яких дає право на цю пенсію.
Таким чином, чинними нормами законодавства на момент роботи позивача на посаді комсорга по групі середніх шкіл Першотравневого РК ЛКСМ України було передбачено, що такий період її роботи зараховується до стажу роботи за спеціальністю, що дає право на пенсію за вислугу років.
Як наслідок, суд першої інстанції частково задовольнив позов.
Доводи апеляційної скарги зазначених вище висновків суду першої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315, 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. 
Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд 
П О С Т А Н О В И В :
апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області залишити без задоволення, а рішення Чернівецького окружного адміністративного суду від 17 листопада 2025 року - без змін.
Постанова суду набирає законної сили з дати її ухвалення та оскарженню не підлягає, крім випадків передбачених пп. "а"-"г" п.2 ч.5 ст. 328 КАС України. 

Головуючий	 		Смілянець Е. С.	
 	 	 	 	
Судді	 	  	Полотнянко Ю.П.    Драчук Т. О.