ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 серпня 2026 р. м. Чернівці Справа № 600/5270/25-а

Чернівецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Лелюка О.П., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження у порядку письмового провадження справу за позовом ОСОБА_1 до Управління Служби безпеки України в Чернівецькій області, третя особа, яка не заявляє самостійний вимог щодо предмета спору, - Головне управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області, про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії,

У С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Управління Служби безпеки України в Чернівецькій області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії.
Позивач просить суд:
- визнати протиправними дії Управління Служби безпеки України у Чернівецькій області щодо зазначення у довідці про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 від 07.05.2025 року №75/23/75/21-55 виданої станом на 01.01.2023 рік розміру надбавки за особливості проходження служби та премії в належному розмірі у відсотках ;
- зобов`язати Управління Служби безпеки України в Чернівецькій області скласти та подати до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області нову довідку про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 станом на 01.01.2023 рік, в якої на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року №704 “Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб”, Інструкції про грошове забезпечення, та виплати компенсаційного характеру військовослужбовцям Служби безпеки України , затвердженої Наказом ЦУ СБУ №515/ДСК від 10.04.2018 та відповідно до наказу Центрального управління Служби безпеки України від 19.01.2023 №5/ДСК “Про упорядкування грошового забезпечення військовослужбовців Служби безпеки України з 01.01.2023”, визначити розмір надбавки за особливості проходження служби та премії у середньому розмірі, що фактично виплачений за місяць, у якому виникло право на перерахунок пенсії за відповідною посадою (посадами) у тому державному органі, звідки особа звільнилася на пенсію, обчислених з урахуванням розмірів встановлених окладів станом на 2023 рік та розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого ст. 7 закону України про Державний бюджет України на 2023 рік для перерахунку пенсії з 01 лютого 2023 року.
Позов обґрунтовано тим, що на виконання рішення Чернівецького окружного адміністративного суду від 29 квітня 2025 року у справі №600/1170/25-а відповідачем видано оновлену довідку про розмір грошового забезпечення позивача станом на 01 січня 2023 року для проведення на її підставі перерахунку пенсії, призначеної відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб». Проте позивач вважає, що відповідач безпідставно зменшив розміри премії та надбавки за особливості проходження служби у вказаній вище довідці. Обґрунтовуючи доводи позову про те, що розміри зазначених видів грошового забезпечення мали бути зазначені у більшому розмірі, позивач посилається на наказ Центрального управління Служби безпеки України від 19 січня 2023 року №5/ДСК, яким визначено граничні розміри, зокрема, надбавки за особливості проходження служби та премії. Крім цього позивач вказав, що довідка про розмір його грошового забезпечення видана без врахування вимог Інструкції про грошове забезпечення та виплати компенсаційного характеру військовослужбовцям Служби безпеки України, затвердженої наказом Центрального управління Служби безпеки України №515/ДСК від 10 квітня 2018 року.
Ухвалою суду прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами; встановлено строк для подання відзиву на позовну заяву; залучено до участі у даній справі як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору – Головне управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області; встановлено третій особі, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, строк для надання пояснень щодо позову та відзиву.
Відповідач подав до суду відзив на позовну заяву, в якому вказано, що право на встановлення, зокрема, розміру надбавки за особливості проходження служби у розмірі до 100 відсотків посадового окладу (з урахуванням окладу за військовим (спеціальним) званням), надано виключено керівникам державних органів у межах асигнувань, що виділяються на їх утримання. Така надбавка виплачується в порядку та на умовах, визначених керівником державного органу, та залежить від якості, складності, обсягу та важливості виконуваних обов`язків за посадою. Водночас преміювання виплачується службовцям відповідно до їх особистого внеску в загальний результат служби. Розмір премії визначається у межах фонду преміювання, утвореного в розмірі не менш як 10 відсотків посадових окладів та економії фонду грошового забезпечення. При цьому право на встановлення розміру премії також надано керівникам відповідних державних органів. Відповідач вказав, що встановлення граничних розмірів певних видів грошового забезпечення службовців органів Служби безпеки України свідчить про те, що відповідний вид певної складової грошового забезпечення має мінімальні та максимальні кількісні показники, які можуть варіюватися, і такі не вважаються сталими величинами. Граничні розміри премій визначаються Головою Служби безпеки України залежно від займаної посади та напряму діяльності відповідних підрозділів Служби безпеки України, в межах видатків, затверджених на грошове забезпечення у кошторисі на відповідний бюджетний рік. Конкретний розмір премії, а також доцільність преміювання кожного військовослужбовця визначається відповідно до його особистого вкладу в загальні результати служби. Таким чином, відповідач вважає, що при визначенні позивачу розмірів надбавки за особливості проходження служби та премії він діяв у межах та у спосіб, визначені чинним законодавством. Крім цього у відзиві вказано і про те, що спірні у даній справі відносини характеризуються певною особливістю, яка полягає у тому, що позивач був звільнений зі служби у 1993 році, відповідно, в силу численних організаційно-штатних змін в СБУ протягом більш ніж 30 років з моменту звільнення позивача, займана ним посада Штатом Управління не передбачена. Зазначене унеможливлює застосування відповідачем критерію «середні розміри, що фактично були виплачені за місяць за відповідною посадою» при складанні спірної довідки про розмір грошового забезпечення позивача, оскільки посади, яку він займав станом на час звільнення зі служби, наразі не існує. Зазначено, що начальником Управління Служби безпеки України в Чернівецькій області було використано його дискреційне повноваження щодо встановлення у довідці про грошове забезпечення позивача конкретних розмірів надбавки за особливості проходження служби та премії. Просив суд відмовити у задоволенні позову.
Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору – Головне управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області, у письмових поясненнях вказала про відсутність підстав для задоволення позову, оскільки станом на 01 січня 2023 року не відбулось змін щодо розміру грошового забезпечення як обов`язкової передумови виникнення в Управління Служби безпеки України в Чернівецькій області обов`язку зі складення довідки про розмір грошового забезпечення позивача для перерахунку пенсії. Відповідно, підстави для видачі оновленої довідки відсутні.
Дослідивши наявні матеріали, всебічно та повно з`ясувавши всі обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, що мають юридичне значення для вирішення спору по суті, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги не підлягають задоволенню, виходячи з наступного.
Судом встановлено та не заперечується учасниками справи, що позивачу призначено пенсію за вислугу років згідно із Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09 квітня 1992 року №2262-XII.
Рішенням Чернівецького окружного адміністративного суду від 29 квітня 2025 року у справі №600/1170/25-а, яке набрало законної сили, визнано протиправними дії Управління Служби безпеки України в Чернівецькій області щодо відмови ОСОБА_1 у підготовці і наданні до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області оновленої довідки про розмір грошового забезпечення станом на 01.01.2023 року для перерахунку його пенсії. Зобов`язано Управління Служби безпеки України в Чернівецькій області підготувати та надати до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області довідку про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 станом на 01.01.2023 року у відповідності до вимог статей 43 і 63 Закону України від 09.04.1992 року №2262-ХІІ “Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб” з врахуванням положень постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 року № 704 “Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб” щодо визначення посадового окладу і окладу за військовим званням шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, на відповідний тарифний коефіцієнт, та з обов`язковим зазначенням відомостей про розміри щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премії, для здійснення обчислення та перерахунку з 01.02.2023 року його пенсії.
На виконання вказаного вище рішення суду 07 травня 2025 року Управлінням Служби безпеки України в Чернівецькій області видано довідку про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 №75/23/75/21-55 станом на 01 січня 2023 року за відповідною (аналогічною) посадою (на день звільнення служби) – помічник начальника напрямку Управління СБ України в Чернівецькій області, відповідно до якої позивачу для перерахунку пенсії враховано такі складові грошового забезпечення: посадовий оклад, оклад за військовим (спеціальним) званням, надбавка за вислугу років (40%), надбавка за особливості за проходження служби (40%), надбавка за службу в умовах режимних обмежень (15%), премія (10%).
Не погоджуючись із визначеними відповідачем у довідці розмірами надбавки за особливості проходження служби та премії, позивач звернувся до суду з цим позовом.
Вирішуючи спір, суд зазначає наступне.
Частиною другою статті 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно з частиною першою та другою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Законом, що визначає умови, норми і порядок пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, Національній поліції, Службі судової охорони, державній пожежній охороні, Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, органах і підрозділах цивільного захисту, податковій міліції чи Державній кримінально-виконавчій службі України, та деяких інших осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, є Закон України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб від 09 квітня 1992 року №2262-XII (далі - Закон №2262-XII).
Згідно Закону №2262-XII держава гарантує гідне пенсійне забезпечення осіб, які мають право на пенсію, шляхом встановлення їм пенсій не нижче прожиткового мінімуму, визначеного законом, перерахунок призначених пенсій у зв`язку із збільшенням рівня грошового забезпечення, надання передбачених законодавством державних соціальних гарантій, вжиття на державному рівні заходів, спрямованих на їх соціальний захист.
Згідно з частиною третьою статті 43 Закону №2262-XII пенсії особам з числа військовослужбовців (крім військовослужбовців строкової служби) рядового, сержантського, старшинського та офіцерського складу, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей обчислюються з розміру грошового забезпечення, враховуючи відповідні оклади за посадою, оклади та/чи доплати за військове (спеціальне) звання, військовим (спеціальним) званням, процентну надбавку (доплату) за вислугу років, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії в розмірах, установлених законодавством, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
Відповідно до частини четвертої статті 63 Закону №2262-XII усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, на умовах, у порядку та розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України. У разі якщо внаслідок перерахунку пенсій, передбаченого цією частиною, розміри пенсій звільненим із служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, є нижчими, зберігаються розміри раніше призначених пенсій.
Частинами другою та третьою статті 51 Закону №2262-ХІІ передбачено, що перерахунок пенсій, призначених особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом та членам їх сімей, провадиться з першого числа місяця, що йде за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув права на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців. Перерахунок пенсій у зв`язку із зміною розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на такий перерахунок згідно з цим Законом, або у зв`язку із введенням для зазначених категорій осіб нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством, не проведений з вини органів Пенсійного фонду України та/або державних органів, які видають довідки для перерахунку пенсії, провадиться з дати виникнення права на нього без обмеження строком.
За змістом частини четвертої статті 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, на умовах, у порядку та розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України. У разі якщо внаслідок перерахунку пенсій, передбаченого цією частиною, розміри пенсій звільненим із служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, є нижчими, зберігаються розміри раніше призначених пенсій.
Отже, у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, пенсії підлягають перерахунку на умовах, у порядку та розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України.
30 серпня 2017 року Кабінетом Міністрів України прийнято Постанову №704 “Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб” (далі - Постанова №704), якою затверджено тарифні сітки розрядів і коефіцієнтів посадових окладів, схеми тарифних розрядів, тарифних коефіцієнтів, додаткові види грошового забезпечення, розміри надбавки за вислугу років. Вказана постанова набрала чинності з 01 березня 2018 року.
Пунктом 2 цієї постанови установлено, що грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу складається з посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням, щомісячних (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премії) та одноразових додаткових видів грошового забезпечення.
Пунктом 5 Постанови №704 надано право керівникам державних органів у межах асигнувань, що виділяються на їх утримання установлювати, зокрема надбавку за особливості проходження служби військовослужбовцям (крім військовослужбовців строкової служби) та особам рядового і начальницького складу в розмірі до 100 відсотків посадового окладу з урахуванням окладу за військовим (спеціальним) званням та надбавки за вислугу років, а також здійснювати преміювання військовослужбовців (крім військовослужбовців строкової військової служби), осіб рядового і начальницького складу відповідно до їх особистого внеску в загальний результат служби у межах фонду преміювання, утвореного в розмірі не менш як 10 відсотків (для військовослужбовців розвідувальних органів - не менш як 30 відсотків) посадових окладів та економії фонду грошового забезпечення. 
Отже, до щомісячних основних видів грошового забезпечення належать: посадовий оклад; оклад за військовим званням; надбавка за вислугу років. До щомісячних додаткових видів грошового забезпечення належать: підвищення посадового окладу; надбавки; доплати; винагорода військовослужбовцям, які мають постійний характер; премія.
До одноразових додаткових видів грошового забезпечення належать: винагороди (крім винагороди військовослужбовцям, які обіймають посади, пов`язані з безпосереднім виконанням завдань із забезпечення кібербезпеки та кіберзахисту, винагороди за особливості проходження служби (навчання) під час воєнного стану (особливого періоду), а також додаткова винагорода на період дії воєнного стану; допомоги.
Аналіз указаних положень Постанови №704 свідчить про те, що саме керівникам державних органів у межах асигнувань, що виділяються на їх утримання, надано право установлювати, зокрема надбавку за особливості проходження служби в розмірі до 100 відсотків посадового окладу з урахуванням окладу за військовим (спеціальним) званням та надбавки за вислугу років.
Прийменник “до” у конструкції норми абзацу четвертого підпункту 1 пункту 5 Постанови №704 вживається у сполученні з числівником “100” при означенні кількісної межі.
Так, згідно норми абзацу четвертого підпункту 1 пункту 5 Постанови №704 надбавка за особливості проходження служби військовослужбовцям (крім військовослужбовців строкової військової служби) та особам рядового і начальницького складу може призначатися у розмірі від 1% (мінімальний розмір) до 100% (максимальний розмір).
Встановлення такого діапазону між мінімальним та максимальним розміром надбавки за особливості проходження служби означає, що у будь-якому випадку вказана надбавка не може перевищувати 100%.
Постановою №704 передбачено можливі розміри виплати надбавки за особливості проходження служби (від 1% до 100%), однак така надбавка виплачується у порядку та умовах, визначених керівником державного органу, та залежить від якості, складності, обсягу та важливості виконуваних обов`язків за посадою.
Стосовно здійснення преміювання підпунктом 2 пункту 5 Постанови №704 передбачено, що таке виплачується військовослужбовцям відповідно до їх особистого внеску в загальний результат служби. Водночас розмір премії визначається у межах фонду преміювання, утвореного в розмірі не менш як 10 відсотків (для військовослужбовців розвідувальних органів - не менш як 30 відсотків) посадових окладів та економії фонду грошового забезпечення. Право на встановлення премії також надано керівникам відповідних державних органів.
Водночас суд зауважує, що чинне нормативне регулювання не встановлює саме фіксованих (у тому числі й зафіксованих середніх показників) розмірів спірних додаткових видів грошового зобов`язання, які враховуються для перерахунку пенсії, а лише передбачає мінімальні або граничні розміри спірних у даній справі складових грошового забезпечення. При цьому встановлення граничного розміру вказує на те, що відповідний вид певної складової грошового забезпечення має мінімальні та максимальні кількісні показники, які можуть варіюватися, тобто не є сталими величинами.
У відзиві на позовну заяву представник відповідача вказав, що в Службі безпеки України видано Інструкцію про грошове забезпечення та виплати компенсаційного характеру військовослужбовцям Служби безпеки України, затверджену наказом ЦУ СБ України від 10 квітня 2018 року №515/ДСК (далі – Інструкція №515/ДСК), якою передбачено порядок виплати військовослужбовцям СБУ грошового забезпечення, в тому числі, надбавки за особливості проходження служби та преміювання.
Зокрема, відповідно до пункту 1 глави 2 розділу III Інструкції №515/ДСК, надбавка за особливості проходження служби військовослужбовцям СБ України установлюється у розмірі до 100 відсотків посадового окладу з урахуванням окладу за військовим званням та надбавки за вислугу років залежно від якості, складності, обсягу та важливості виконуваних обов`язків за посадою. Зазначена надбавка встановлюється залежно від характеру виконуваних військовослужбовцями обов`язків за посадою відповідно до напряму діяльності підрозділу.
Граничні розміри надбавки за особливості проходження служби визначаються щороку Головою СБ України в межах видатків, затверджених на грошове забезпечення, залежно від розміру посадового окладу, виконуваних військовослужбовцями посадових обов`язків та напряму діяльності відповідного підрозділу у системі СБ України (пункт 2 глави 2 розділу III Інструкції № 515/ДСК).
Пунктом 3 глави 2 розділу ІІІ Інструкції №515/ДСК встановлено, що персональний розмір надбавки за особливості проходження служби встановлюється, підвищується, знижується або скасовується наказами Голови СБ України, його заступників, начальників (керівників) органів, підрозділів, закладів та установ СБ України за мотивованими рапортами керівників функціональних (структурних) підрозділів, погоджених з відповідним фінансовим підрозділом.
У разі несвоєчасного або неналежного виконання завдань, розмір надбавки за особливості проходження служби зменшується або вона скасовується (пункт 5 глави 2 розділу III Інструкції 515/ДСК).
Згідно з положеннями, встановленими пунктами 1-6 глави 13 розділу III Інструкції №515/ДСК, начальники (керівники) органів, підрозділів, закладів та установ СБ України мають право щомісяця в межах фонду грошового забезпечення преміювати військовослужбовців за їх особистий вклад у загальний результат служби. На преміювання військовослужбовців спрямовуються кошти в розмірі не менш як 10 відсотків посадових окладів та економії фонду грошового забезпечення.
Граничні розміри премій військовослужбовцям визначаються Головою СБ України в залежності від займаної посади та напряму діяльності відповідних підрозділів системи СБ України, в межах видатків, затверджених на грошове забезпечення у кошторисі СБ України на відповідний бюджетний рік.
Конкретний розмір премії, а також доцільність преміювання кожного військовослужбовця відповідно до його особистого вкладу в загальні результати служби, визначають керівники органів, підрозділів, закладів і установ СБ України на підставі мотивованих рапортів керівників відповідних структурних підрозділів, в межах затверджених граничних розмірів преміювання. Встановлення премії військовослужбовцями, зменшення її розміру або скасуванням здійснюється за наказами Голови СБ України, його заступників, начальників (керівників) органів, підрозділів, закладів та установ СБ України. У мотивованих рапортах про зменшення розмірів премії чи її скасування зазначаються конкретні підстави для цього. Розмір премії знижується або вона взагалі скасовується за: неналежне виконання службових обов`язків, порушення вимог військових статутів і внутрішнього розпорядку, порушення військової дисципліни.
Наведені вище положення Інструкції №515/ДСК додатково вказують на те, що надбавка за особливості проходження служби та премія для військовослужбовців Служби безпеки України не мають сталого щомісячного розміру.
Суд зауважує, що показники розмірів надбавки за особливості проходження служби та премії можуть варіюватися щомісяця з огляду на особистий внесок і вклад військовослужбовця у загальний розвиток служби. Розміри названих видів грошового забезпечення носять змінним характер і не вважаються такими, що підлягають обов`язковій виплаті саме щомісячно. Крім цього преміювання військовослужбовців Служби безпеки України здійснюється виключено в межах фонду преміювання, утвореного в розмірі, визначеному наказом Голови Служби безпеки України або керівників її територіальних органів на відповідний рік.
Аналогічна ситуація стосується і визначення розмірів додаткових видів грошового забезпечення військовослужбовців (оперативний склад) оперативних підрозділів регіональних органів СБ України (у тому числі граничних) за 2023 рік, які визначались наказом ЦУ СБУ від 19 січня 2023 №5/ДСК.
Визначення граничних розмірів надбавки за особливості проходження служби та преміювання у 2023 році саме зазначеним вище наказом не заперечувалось учасниками справи в ході її судового розгляду.
Крім цього, суд враховує і доводи відзиву про те, що у зв`язку із проведенням організаційно-штатних змін у Службі безпеки України з часу звільнення позивача зі служби (1993 рік) по 2023 рік штатної посади «помічник начальника напрямку» не передбачено.
Зазначене у своїй сукупності свідчить про неможливість визначення середніх розмірів надбавки за особливості проходження служби та премії саме за посадою, яку позивач займав на день звільнення служби, оскільки такої не існувало станом на дату визначення розмірів грошового забезпечення, які зазначені у довідці для перерахунку пенсії, виданої на виконання рішення суду у справі №600/1170/25-а.
Суд зауважує, що визначення конкретної посади «помічник начальника напрямку» та критеріїв, за якими визначатиметься рівноцінність інших утворених посад саме тій посаді, яку позивач займав станом на день звільнення зі служби, належить до дискреційних повноважень керівництва Управління Служби безпеки України в Чернівецькій області. Відповідно, суд не вправі перебирати на себе повноваження відповідача і самостійно визначати посаду, аналогічну тій, яку ОСОБА_1 займав на день звільнення зі служби, а також визначати і безпосередньо розмір спірних видів грошового забезпечення, з якими не погоджується позивач.
Як свідчить зміст заявлених у цьому позові вимог, позивач не оскаржує у даній справі саме дії Управління Служби безпеки України в Чернівецькій області щодо зазначення у довідці про розмір грошового забезпечення станом на 01 січня 2023 року посади «помічник начальника напрямку», з якої було вирахувано грошове забезпечення позивача для проведення перерахунку його пенсії, і не просить суд зобов`язати Головне управління Служби безпеки України в Чернівецькій області вказати у спірній довідці іншу посаду, грошове забезпечення по якій, на думку позивача, мало бути враховане для проведення перерахунку його пенсії з 01 лютого 2023 року відповідно.
Натомість позивач, фактично, виражає незгоду з неправильним зазначенням відповідачем у виданій на виконання рішення суду довідці про грошове забезпечення для перерахунку пенсії станом на 01 січня 2023 року розмірів надбавки за особливості проходження служби (в розмірі 40% від посадового окладу) та премії у розмірі 10% від посадового окладу.
Стосовно наведеного суд зауважує, що, виходячи з аналізу наведених вище норм, в тому числі і положень Інструкції №515/ДСК, саме Головою Служби безпеки України встановлюється граничний розмір надбавки за особливості проходження служби та премії, які залежать від якості, складності, обсягу та важливості виконуваних військовослужбовцем обов`язків за посадою, встановлених граничних розмірів додаткових видів грошового забезпечення за конкретним тарифним розрядом, а також від наявного фонду грошового забезпечення, передбаченого в кошторисі Служби безпеки України.
Тобто, повноваження щодо визначення розмірів надбавки за особливості проходження служби та премії (у тому числі їх середніх показників) носять дискреційний характер і належать виключно Голові Служби безпеки України (або керівникам територіальних управлінь Службу безпеки України).
Суд вважає, що відповідач при складанні довідки про розмір грошового забезпечення позивача станом на 01 січня 2023 року правомірно застосовував розміри надбавки за особливості проходження служби та щомісячної премії виключно на підставі наказу ЦУ СБ України від 10 квітня 2018 року №515/ДСК, яким визначено граничний розмір для військовослужбовців регіональних управлінь органів Служби безпеки України і такий має становити не більше 100%. При цьому, як визначено пунктом 1 глави 13 розділу III Інструкції №515/ДСК, мінімальний розмір премії має бути не менш як 10%.
Так, згідно обставин справи, відповідач у довідці від 07 травня 2025 року №75/23/75/21-55 про розмір грошового забезпечення позивача станом на 01 січня 2023 року визначив розмір надбавки за особливості проходження служби 40%, а премії – 10%.
Враховуючи зазначене, суд вважає, що начальником Управління Служби безпеки України в Чернівецькій області було використано його дискреційне повноваження щодо встановлення у довідці про розмір грошового забезпечення позивача станом на 01 січня 2023 року відсоткового визначення розмірів надбавки за особливості проходження служби та премії – 40% та 10% відповідно, що не виходить за межі граничних розмірів зазначених видів додаткових видів грошового забезпечення, визначених Інструкцією №515/ДСК.
Водночас суд вважає безпідставними посилання позивача на правову позицію Верховного Суду, викладену у зразковій справі №380/19324/23, оскільки рішення суду у вказаній справі є зразковим для справ, у яких відповідачем є суб`єкт владних повноважень, до повноважень якого належить видача довідок для перерахунку пенсії особам, пенсія яким призначена відповідно до Закону України “Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб”, а саме обласний територіальний центр комплектації та соціальної підтримки (пункт 80 рішення Верховного Суду від 05 березня 2024 року у справі №380/19324/23, залишене без змін постановою Великої Палати Верховного Суду від 23 травня 2024 року). Натомість у даних спірних правовідносинах відповідачем є Управління Служби безпеки України в Чернівецькій області. Тобто, суб`єктний склад у даній адміністративній справі відрізняється від того, який мав місце під час розгляду зразкової адміністративної справи №380/19324/23, в якій Верховним Судом чітко визначено, за наявності яких саме однак типової справи висновки суду, ухвалені за результатами розгляду цієї справи, підлягають застосуванню. Вказане, відповідно, свідчить про те, що не підлягає врахуванню судом при вирішенні даного спору правова позиція Верховного Суду, викладена в рішенні від 05 березня 2024 року у справі №380/19324/23. До того ж, у даній справі, на відміну від справи №380/19324/23, підлягають застосуванню і спеціальні норми матеріальної права - приписи Інструкції №515/ДСК.
Аналогічної позиції у подібних спірних відносинах також дотримується і Сьомий апеляційний адміністративний суд у справі №600/3119/25-а (постанова від 14 січня 2026 року).
Згідно частини першої статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Статтею 72 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.
Відповідно до статті 73 Кодексу адміністративного судочинства України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.
Згідно статей 74-76 Кодексу адміністративного судочинства України суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.
Відповідно до частини першої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Згідно частин першої-третьої статті 90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Оцінивши належність, допустимість, достовірність наявних у справі доказів окремо, а також достатність і взаємний зв`язок цих доказів у їх сукупності, суд вважає, що позивач не довів протиправність оскаржуваних дій. Тому даний позов не підлягає задоволенню.
Керуючись статтями 9, 72, 73, 74-76, 77, 90, 241-246, 250, 263 Кодексу адміністративного судочинства України, суд
В И Р І Ш И В:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Управління Служби безпеки України в Чернівецькій області, третя особа, яка не заявляє самостійний вимог щодо предмета спору, - Головне управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області, про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії, відмовити повністю.

Підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Датою ухвалення судового рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення. Повне судове рішення складено 18 серпня 2026 року.

Повне найменування учасників процесу: позивач – ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ); відповідач – Управління Служби безпеки України в Чернівецькій області (вул. Шевченка, буд. 1-А, м. Чернівці, код ЄДРПОУ 20001786), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору – Головне управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області (Площа Центральна, 3, м. Чернівці, код ЄДРПОУ 40329345).

Суддя О.П. Лелюк