Справа № 740/2336/26 
Провадження № 2/740/1964/26

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 липня 2026 року      місто Ніжин 

Ніжинський міськрайонний суд Чернігівської області в складі: головуючої судді Гагаріної Т.О., за участі секретаря судових засідань Мартиненко Ю.А.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Ніжині цивільну справу за позовом  ОСОБА_1 до Територіальної громади в особі Талалаївської сільської ради Ніжинського району Чернігівської області про визнання права власності на майно,
встановив:
позивач звернулася до суду із позовом, в якому просила визнати за нею право власності на садовий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , у порядку спадкування за законом після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 .
В обґрунтування заявлених вимог посилалася на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її батько ОСОБА_2 . Після його смерті відкрилася спадщина на належне йому майно, зокрема на садовий будинок  АДРЕСА_1 . Спадщину після смерті батька вона прийняла, шляхом звернення з заявою до приватного нотаріуса Варави Н.П., однак нотаріус виніс постанову якою відмовив у видачі свідоцтва про право на вказане спадкове майно, оскільки не надано правовстановлюючий документ на вказаний будинок. Зазначила, що за життя ОСОБА_2 побудував за власні кошти вказаний садовий будинок, але належним чином не здійснив реєстрацію права власності і тому на даний час право власності на будинок та господарські будівлі та споруди, не зареєстровані. 
Позивач ОСОБА_1 у позовній заяві просить справу розглядати у її відсутність.
Представник відповідача - Територіальної громади в особі Талалаївської сільської ради Ніжинського району Чернігівської області в особі секретаря ради Дудки А. надіслав 22.05.2026 заяву про розгляд справи без участі представника та прийняти рішення згідно чинного законодавства.
Вивчивши та дослідивши матеріали справи, давши оцінку зібраним доказам, суд приходить до наступного висновку.
Частиною 1 ст.15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
Згідно ч.1 ст.3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
Відповідно до ч.1 ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.
Судом встановлено, що згідно рішення членів садового ТОВ «Дружба» від 08.08.2021, припинено членство у садовому товаристві померлого ОСОБА_2 – власника земельної ділянки АДРЕСА_1 та прийнято його дочку ОСОБА_3 у члени садового товариства з передачею їй земельної ділянки площею 0, 06га та житлової будівлі.
З довідки КП «Ніжинське міжміське бюро технічної інвентаризації» від 06.04.2026 № 00567 вбачається, що станом на 31.12.2012 право власності на садовий будинок АДРЕСА_1 не зареєстровано.
Згідно технічного паспорту на садовий будинок АДРЕСА_1 , складаються: загальна площа приміщень 553, усього під забудовою 62, під основною будівлею 51, під господарськими будівлями 11.
ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 від 25.03.2020.
Спадщину після смерті ОСОБА_2 прийняла його дочка ОСОБА_1 , подавши заяву до нотаріуса про прийняття спадщини у встановлений законом строк, що підтверджується матеріалами зі спадкової справи після смерті ОСОБА_2 .
Постановою приватного нотаріуса Ніжинського районного нотаріального округу Варави Н.П. від 21.04.2026 ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадкове майно, саме садовий будинок АДРЕСА_1 , оскільки не надано правовстановлюючий документ на вказаний будинок (а.с.7).
Зміна прізвища позивача з ОСОБА_4 на ОСОБА_5 підтверджується копією свідоцтва про одруження (а.с.19).
Згідно з п/3.1 Порядку прийняття в експлуатацію індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків, господарських (присадибних) будівель і споруд, прибудов до них, громадських будинків І та ІІ категорій складності, які збудовані без дозволу на виконання будівельних робіт, і проведення технічного обстеження їх будівельних конструкцій та інженерних та житлово-комунального господарства, затвердженого наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства від 24 червня 2011 року № 91, що діяв на час виникнення спірних правовідносин, документом, який засвідчує відповідність закінчених будівництвом до 05 серпня 1992 року індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків, господарських (присадибних) будівель і споруд, прибудов до них, які не підлягають прийняттю в експлуатацію, вимогам законодавства, будівельних норм, державних стандартів і правил, зокрема для потреб державної реєстрації прав власності на нерухоме майно, є технічний паспорт, складений за результатами технічної інвентаризації.
При цьому документ, що відповідно до вимог законодавства засвідчує прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об`єкта (індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки, громадські (присадибні) будівлі та споруди, прибудови до них, побудовані до 05 серпня 1992 року) не подається виходячи з положень Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності».
Таким чином, індивідуальні житлові будинки, збудовані у період до 05 серпня 1992 року, не підлягають проходженню процедури прийняття в експлуатацію, у тому числі по окремо визначеній «спрощеній» процедурі. Єдиним документом, що засвідчує факт існування об`єкта нерухомого майна й містить його технічні характеристики, є технічний паспорт на такий об`єкт, виготовлений за результатами його технічної інвентаризації.
Вказані висновки узгоджуються з позицією Верховного Суду, яка викладена у постанові від 21.10.2020 у справі № 201/7012/18.
Відповідно до абзацу третього ч.2 ст.331 ЦК України, якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації.
Згідно з ч.3 ст.3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (у редакції на час виникнення спірних правовідносин) права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації.
Відповідно до ч.4 ст.3зазначеного Закону права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов`язкової реєстрації таких прав.
За даними довідки характеристики, копій технічного паспорту на спірне нерухоме майно житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами за адресою: АДРЕСА_1 , збудоване до 05.08.1992. 
Відповідно до роз`яснень Міністерства юстиції України від 21.02.2005 № 19-32/319 у випадку смерті власника нерухомого майна, первинна реєстрація права власності на яке не була проведена і правовстановлюючий документ відсутній, питання визначення належності цього майна попередньому власнику та наступному його власнику (спадкоємцю) повинно вирішуватися у судовому порядку.
Відповідно до Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2015 № 1127, рішення суду є правовстановлюючим документом, на основі якого може бути проведена реєстрація права власності на нерухоме майно.
Статтею 328 ЦК України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема, із правочинів. 
Згідно ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків від фізичної особи, яка померла, до інших осіб.
Відповідно до ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті
З огляду на вищезазначене, суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню.
Керуючись ст. ст.2, 10, 12, 13, 81, 89, 141, 200, 206, 263 ЦПК України, суд, -

ухвалив:
позов задовольнити.
Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , право власності на садовий будинок з господарськими будівлями та спорудами АДРЕСА_1 , у порядку спадкування за заповітом після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 .
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.
Апеляційна скарга подається до Чернігівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення суду.
Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , місце проживання: АДРЕСА_2 .
Відповідач: Талалаївська сільська рада Ніжинського району Чернігівської області, код ЄДРПОУ 04415258, місцезнаходження: Чернігівська область, Ніжинський район, с.Талалаївка, вул.Незалежності, 8.
Суддя Т.О. Гагаріна