?
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
29 липня 2026 року 
м. Київ
cправа № 912/1509/24 
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду: Краснова Є. В. - головуючого, Мачульського Г. М., Рогач Л. І.,
секретаря судового засідання - Кондратюк Л. М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу Корпорації "ХХІ століття" на постанову Центрального апеляційного господарського суду від 09.04.2026 (колегія суддів: Іванов О. Г., Чередко А. Є., Верхогляд Т. А.) та рішення Господарського суду Кіровоградської області від 17.10.2024 (суддя Глушков М. С.) у справі
за позовом керівника Кропивницької окружної прокуратури Кіровоградської області в інтересах держави до 1) Приватного підприємства "Станрем-250", 2) Кропивницької міської ради, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача-1 - Корпорації "ХХІ століття" про усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження земельною ділянкою шляхом знесення самовільно збудованої будівлі та скасування державної реєстрації земельної ділянки,
за участю: 
прокурора - Кондратюк Д. А.,
представника відповідача-1 - Пушкарьова Д. Є., 
представника третьої особи - Хасіна І. Б., 
ВСТАНОВИВ: 
Короткий зміст позовних вимог 
1. Керівник Кропивницької окружної прокуратури Кіровоградської області (далі - прокурор) звернувся до Господарського суду Кіровоградської області в інтересах держави з позовом до Приватного підприємства "Станрем-250" (далі - ПП "Станрем-250") та Кропивницької міської ради, у якому просив:
- усунути перешкоди власнику - територіальній громаді міста Кропивницького у користуванні та розпорядженні земельними ділянками шляхом зобов`язання ПП "Станрем-250" звільнити самовільно зайняті землі природно-заповідного фонду та іншого природоохоронного призначення загальною площею 0,0287 га, що складаються із частини земельної ділянки з кадастровим номером 3510100000:37:309:0030 площею 0,0109 га та земельної ділянки площею 0,0178 га без присвоєння кадастрового номеру, зокрема, шляхом знесення самовільно збудованої будівлі, а саме, добудови до ресторану "Арка", що розташована біля земельної ділянки з кадастровим номером 3510100000:37:309:0050;
- скасувати державну реєстрацію земельної ділянки з кадастровим номером 3510100000:37:309:0030 площею 1,8548 га із скасуванням її кадастрового номеру у Державному земельному кадастрі та закриттям відповідної Поземельної книги;
2. Позовні вимоги мотивовані тим, що в порушення вимог статей 78- 80, 83, 116, 125, 150 Земельного кодексу України (далі - ЗК України), статей 3, 37, 38, 44 Закону України "Про природно-заповідний фонд України", статей 27- 34 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності", статті 1 Закону України "Про державний контроль за використанням та охороною земель" без жодних правовстановлюючих документів на земельну ділянку та дозволів на будівництво здійснено самовільне будівництво будівлі площею 273,6 кв. м, а саме, добудови до ресторану "Арка" на самовільно зайнятій земельній ділянці загальною площею 287 кв. м, що розташована біля земельної ділянки з кадастровим номером 3510100000:37:309:0050 на території парку-пам`ятки садово-паркового мистецтва місцевого значення "50 років Жовтня" (Дендропарк), на вул. Євгена Тельнова, 15-в у м. Кропивницький, та є об`єктом природно-заповідного фонду.
Фактичні обставини справи, встановлені судами
3. На території міста Кропивницького розташований Парк-пам`ятка садово-паркового мистецтва місцевого значення "50 років Жовтня" ("Кіровоградський дендропарк") (далі - Парк-пам`ятка), який входить до складу природно-заповідного фонду Кіровоградської області.
4. Згідно з карткою первинного обліку територій та об`єктів природно-заповідного фонду України Парк-пам`ятка знаходиться за адресою м. Кіровоград (зараз - м. Кропивницький), просп. Правди (зараз - вул. Євгена Тельнова), 28. Об`єкт ПЗФ створено (оголошено) рішенням Кіровоградського облвиконкому від 06.06.1972 № 213. Загальна площа об`єкта ПЗФ складає 44,2 га та 2,0455 га охоронної зони поза загальною площею. Режим охорони і використання визначено: заказний на площі 44,2 га (100 %); загальна площа об`єкта ПЗФ -44,2 га (100 %). 
5. Рішенням виконкому Кіровоградської обласної Ради депутатів трудящих від 09.06.1971 № 233 "Про оголошення пам`ятками природи місцевого значення зелених насаджень та водних джерел" (пункт 1) погоджено пропозицію обласної інспекції по охороні природи про оголошення пам`ятками природи місцевого значення, в тому числі, Кіровоградського дендропарку. Рішенням виконавчого комітету Кіровоградської обласної Ради депутатів трудящих від 06.06.1972 № 213 "Про віднесення пам`яток природи республіканського та місцевого значення до категорій відповідно нової класифікації та затвердження нововиявлених заповідних територій і природних об`єктів" відповідно до постанови Ради Міністрів Української РСР від 28.01.1972 № 43 "Про заходи по розширенню мережі державних заповідників і поліпшенню заповідної справи" віднесено до категорії парків-пам`яток садово-паркового мистецтва пам`ятки природи республіканського і місцевого значення, затверджені рішенням облвиконкому від 29.01.1960 № 105, від 30.12.1968 № 577 та від 09.06.1971 № 233, згідно з додатком № 1. Вказаним рішенням Кіровоградський дендропарк площею 45 га віднесено до заповідних парків-пам`яток садово-паркового мистецтва. 
6. Рішенням Виконавчого комітету Кіровоградської обласної Ради депутатів трудящих від 26.10.1984 № 490 "Про мережу територій та об`єктів природно-заповідного фонду області" відповідно до постанови Ради Міністрів Української РСР від 22.07.1983 № 311 "Про класифікацію та мережі територій та об`єктів природно-заповідного фонду Української РСР" визнано таким, що втратило силу постанову Ради Міністрів Української РСР від 28.01.1972 № 43 та віднесено Парк "50 років Жовтня" площею 42,7 га до категорії державних парків-пам`яток садово-паркового мистецтва місцевого значення, затверджений рішенням облвиконкому від 06.06.1972 № 213, згідно з додатком № 2.
7. Прокурор зазначає, що з моменту створення зазначеного об`єкту природно-заповідного фонду він набув особливого, виключного статусу та імперативно віднесений до земель природно-заповідного фонду та іншого природоохоронного призначення, будь-яких рішень щодо скасування такого статусу, зміни цільового призначення або його вилучення уповноваженими органами не приймалось.
8. Рішенням сімнадцятої сесії Кіровоградської міської ради четвертого скликання від 08.12.2005 № 1592 "Про розгляд звернень юридичних та фізичних осіб з питань регулювання земельних відносин" (пункт 138) погоджено місце розташування та надано Корпорації "XXI століття" згоду на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду на 49 років площею 2,5 га (в тому числі по угіддях 2,5 га землі громадського призначення) за рахунок земель, що перебувають у постійному користуванні комунального підприємства "Парк культури і відпочинку ім. 50-річчя Жовтня" (за його згодою) під розширення та обслуговування мережі атракціонів, ігрових майданчиків, господарських будівель і споруд.
9. Згідно з рішенням від 31.01.2006 № 1691 "Про регулювання земельних відносин" (пункт 41) Кіровоградська міська рада вирішила затвердити акт визначення збитків, проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 2,10 га та надати корпорації "XXI Століття" в оренду на 49 років земельну ділянку загальною площею 2,525 га, з них 2,10 га земель громадського призначення за рахунок земель, що перебувають у постійному користуванні комунального підприємства "Парк культури і відпочинку ім. 50-річчя Жовтня" (що передбачено проектом землеустрою щодо відведення земельної ділянки), а 0,425 га земель, які використовуються в комерційних цілях і перебувають у користуванні корпорації "XXI Століття" (з метою об`єднання ділянок) під розміщення та обслуговування мережі атракціонів, ігрових майданчиків, господарських будівель і споруд на просп. Правди, 28, з визначенням розміру орендної плати на рівні 1 % від нормативної грошової оцінки земельної ділянки в рік. 
10. На підставі вказаного рішення 16.05.2006 між Кіровоградською міською радою (Орендодавець) та корпорацією "XXI Століття" (Орендар) укладено договір оренди землі № 168, за умовами якого Орендодавець передав, а Орендар прийняв в строкове платне користування земельну ділянку загальною площею 2,525 га, з них: 2,10 га землі громадського призначення та 0,425 га землі, які використовуються в комерційних цілях, для розміщення та обслуговування мережі атракціонів, ігрових майданчиків, господарських будівель і споруд на просп. Правди, 28 в місті Кіровограді.
11. Договір укладено на сорок дев`ять років, починаючи з дати прийняття рішення Кіровоградської міської ради від 31.01.2006 № 1691, та зареєстровано у Кіровоградській регіональній філії державного підприємства Центру державного земельного кадастру при Держкомземі України по земельних ресурсах, про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 26.05.2006 № 101.
12. Відповідно до умов використання земельної ділянки за укладеним договором в оренду передається земельна ділянка для несільськогосподарського використання. Цільове призначення земельної ділянки - землі житлової та громадської забудови. Умови збереження стану об`єкта оренди - дотримання режиму використання землі житлової та громадської забудови.
13. Прокурор зазначає, що таким чином, фактично змінено цільове призначення спірної земельної ділянки всупереч вимогам статті 20 ЗК України. 
14. Господарським судом Кіровоградської області під час розгляду справи № 912/1797/13 у рішенні від 13.02.2014 встановлено, що рішенням п`ятої сесії двадцять другого скликання Кіровоградської міської ради від 28.02.1996 № 46 "Про визначення земель природоохоронного, рекреаційного та історико-культурного призначення" парк 50-річчя Жовтня віднесено до категорії земель природоохоронного призначення. Однак пунктом 41 рішення Кіровоградської міської ради від 31.01.2006 № 1691 земельна ділянка під парком площею 2,10 га надана Корпорації "XXI Століття" для розміщення та обслуговування об`єктів (мережі атракціонів, ігрових майданчиків, господарських будівель і споруд), які не відносяться до об`єктів, наведених в частині другій статті 150 ЗК України (в редакції станом на 31.01.2006) та за відсутності будь-якого погодження з Верховною Радою України. 
15. 26.03.2008 Державним управлінням охорони навколишнього природного середовища в Кіровоградській області видано паспорт території (об`єкту) природно-заповідного фонду України № МПП 1-564 та видано охоронне зобов`язання № МПП 1-564 на об`єкт - парк-пам`ятка садово-паркового мистецтва місцевого значення "50 років Жовтня" площею 44,2 га, охоронна зона 2,1 га, створений рішенням Кіровоградського облвиконкому від 06.06.1972 № 213, що знаходиться у віданні Комунального підприємства "Парк культури і відпочинку", та передано зазначений об`єкт під охорону землекористувача - Комунального підприємства "Парк культури і відпочинку". В додатку до охоронного зобов`язання вказано перелік заборон, що розповсюджуються на територію парка-пам`ятки садово-паркового мистецтва. Зокрема: проведення господарської і підприємницької діяльності без попереднього погодження з місцевим природоохоронним органом; будь-яке будівництво, не пов`язане з охороною та благоустроєм території парку; зміна меж відведення і надання земельних ділянок парку для потреб, не пов`язаних з цільовим призначенням; самовільне проведення гідротехнічних, земляних та інших робіт без попереднього погодження з Держуправлінням ОНПС в Кіровоградській області.
16. Рішенням Господарського суду Кіровоградської області від 13.02.2014 у справі № 912/1797/13, залишеним без змін постановою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 03.04.2014, задоволено позов Комунального підприємства "Парк культури і відпочинку ім. 50-річчя Жовтня" за участі прокурора м. Кіровограда до Кіровоградської міської ради та Корпорації "XXI Століття", визнано недійсним та скасовано пункт 41 рішення Кіровоградської міської ради від 31.01.2006 № 1691 "Про регулювання земельних відносин" та визнано недійсним на майбутнє договір оренди землі від 16.05.2006 № 168, укладений між Кіровоградською міською радою та Корпорацією "XXI Століття". 
17. Згідно з інформацією ГУ Держгеокадастру в Кіровоградській області відповідно до земельно-облікових даних Відділу станом на 01.01.2013 встановлено, що між Кіровоградською міською радою (в особі Кухаренка В. І.) та Корпорацією "XXI Століття" (в особі Онул Л. А.) було укладено договір оренди землі терміном на 25 років на земельну ділянку загальною площею 2, 525 га для розміщення та обслуговування мережі атракціонів, ігрових майданчиків, господарських будівель і споруд, за адресою: м. Кіровоград, просп. Правди, 28, який зареєстрований в Книзі записів державної реєстрації договорів оренди землі від 26.05.2006 № 101 з визначеним кадастровим номером 3510100000:37:309:0030. 
18. Відповідно до даних Державного земельного кадастру вказана земельна ділянка у 2013 році була перенесена в автоматичному порядку з Державного реєстру земель до Державного земельного кадастру. В подальшому відбулося внесення змін по земельній ділянці з кадастровим номером 3510100000:37:309:0030, а саме: відомостей про місце розташування земельної ділянки, площа земельної ділянки (адреса), категорію та цільове призначення земельної ділянки, площа земельної ділянки, склад угідь, вид технічної документації та її розробника на підставі розробленої Технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) Корпорацією "XXI Століття" для розміщення та обслуговування мережі атракціонів, ігрових майданчиків, господарських будівель і споруд (КОД КВЦПЗ В.03.15) загальною площею 1,8549 га, за адресою: м. Кіровоград, вул. Євгена Тельнова, 28, розробником якої є ТОВ "Тектоареал" у 2017 році. Технічна документація із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості), розроблена ТОВ "Тектоареал" у 2017 році на підставі рішення Кіровоградської міської ради від 04.06.2005 № 4138 "Про надання Корпорації "XXI Століття" дозволу на розроблення технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) на просп. Правди, 28" та укладеного договору на виконання робіт від 12.07.2016 № 338. Даною технічною документацією передбачалося виконання встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) для розміщення та обслуговування мережі атракціонів, ігрових майданчиків, господарських будівель і споруд (код КВЦПЗ В.03.15) загальною площею 1,8548 га, у тому числі по угіддях: 1,8548 га - землі під соціально-культурними об`єктами, за адресою: м. Кіровоград, вул. Євгена Тельнова, 28 для державної реєстрації земельної ділянки. 
19. Прокурор наголошує, що замість вжиття заходів щодо припинення державної реєстрації земельної ділянки з кадастровим номером 3510100000:37:309:0030 в Державному реєстрі земель та Державному земельному кадастрі, оскільки згідно з рішенням суду у справі № 912/1797/13 скасовано рішення Кіровоградської міської ради про затвердження проекту землеустрою щодо відведення вказаної земельної ділянки, Кіровоградська міська рада всупереч інтересам територіальної громади приймає рішення від 04.06.2015 № 4138 "Про надання Корпорації "XXI Століття" дозволу на розроблення технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) на просп. Правди, 28". За наслідками виконаних робіт складено кадастровий план земельної ділянки та обчислено її площу і площу угідь. 
20. 21.04.2017 о 15 год 06 хв державним реєстратором міської ради міста Кропивницького Адаменком А. В. у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за Корпорацією "XXI Століття" зареєстровано право оренди земельної ділянки з кадастровим номером 3510100000:37:309:0030 площею 2,525 га (номер запису про інше речове право 20085784). Цього ж дня о 15 год 30 тим же державним реєстратором зареєстровано припинення іншого речового права (права оренди) на підставі рішення господарського суду Кіровоградської області від 13.02.2014 у справі № 912/1797/13.
21. 20.06.2023 прокурором виявлено, що було здійснено самовільне будівництво будівель та споруд аквадендропарку "АЛЬОНА" на самовільно зайнятих земельних ділянках з кадастровими номерами 3510100000:37:309:0033, 3510100000:37:309:0073 на території парку-пам`ятки садово-паркового мистецтва "Дендропарк" на вул. Євгена Тельнова, 28 у м. Кропивницькому Кіровоградської області, а також будівлі біля ресторану "Арка" на самовільно зайнятій земельній ділянці на території парку-пам`ятки садово-паркового мистецтва "Дендропарк" на просп. Правди, 15-в у м. Кропивницькому Кіровоградської області.
22. Прокурором Кропивницької окружної прокуратури 20.06.2023 внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 42023122010000216 з правовою кваліфікацією кримінального правопорушення за частиною четвертою статті 197-1 Кримінального кодексу України. В ході досудового розслідування встановлено, що 12.04.2017 згідно з договором купівлі-продажу за № 134 Приватне підприємство "Станрем-250" (далі - ПП "Станрем-250") набуло у власність нежитлову будівлю загальною площею 203 кв. м, що знаходиться на земельній ділянці з кадастровим номером 3510100000:37:309:0050 площею 0,0312 га, за адресою: вул. Євгена Тельнова, 15-в, у м. Кропивницькому (на території парку-пам`ятки садово-паркового мистецтва місцевого значення "50 років Жовтня" (Дендропарк).
23. Прокурор зазначає, що в подальшому ПП "Станрем-250", у власності якого перебуває вищевказана нежитлова будівля, та в якій наразі розміщено ресторан "Арка", з метою розширення площі ресторану "Арка" за відсутності будь-яких дозвільних документів організувало та забезпечило будівництво добудови до ресторану "Арка" площею 273,6 кв. м на суміжній земельній ділянці, яка є частиною земель території об`єкту природно-заповідного фонду та перебуває у комунальній власності територіальної громади міста Кропивницький та ПП "Станрем-250" ні у власність, ні в користування не передавалась. 
24. Матеріалами справи підтверджено, що для проведення робіт з будівництва добудови між ПП "Станрем-250" та ТОВ "СТОККО" було укладено договір будівельного генерального підряду від 09.02.2023 № 283 на виконання будівельних робіт на будівельному об`єкті "Арка. Літня площадка", що знаходиться на вул. Тельнова, 15-в, м. Кропивницький Кіровоградської області. На виконання вказаного договору підрядчик ТОВ "СТОККО" в період часу з 09.02.2023 по 02.06.2023 здійснив в інтересах та за кошти ПП "Станрем-250" обумовлені в договорі будівельні роботи.
25. Відповідно до акта приймання виконаних будівельних робіт № 1 ( від травня 2023 року) здійснено улаштування бетонного шару по готовій існуючій основі; виготовлення металоконструкцій каркасу та закладених деталей; монтаж металоконструкцій; електродугове зварювання при монтажі каркасів; ґрунтування металоконструкцій грантом за один раз. Відповідно до акта приймання виконаних будівельних робіт № 2 (від червня 2023 року) здійснено улаштування цоколя, улаштування теплоізоляції підлог суцільної з плит пінополістирольних; армування стяжки дротяною сіткою; улаштування покриттів підлог бетонних товщиною 30 мм; теплоізоляція плитами з пінополістиролу цоколя, улаштування гідроізоляції обмазувальної бітумною мастикою в один шар; виготовлення додаткових металоконструкцій каркасу; монтаж металоконструкцій, електродугове зварювання при монтажі каркасів; фарбування додаткових металоконструкцій грантом за один раз, фарбування металоконструкцій емаллю, фарбування металоконструкцій покриття емаллю.
26. 21.03.2023 ПП "Станрем-250" з ТОВ "Красень І. К." уклало договір підряду № 57 на виготовлення та доставку алюмінієвих конструкцій загальною кількістю 46,67 кв. м з монтажем на місці їх безпосередньої експлуатації на об`єкті, розташованому за адресою: вул. Тельнова, 15-в, м. Кропивницький. На виконання вказаного договору підрядчик ТОВ "Красень І. К." в період з 21.03.2023 по 22.06.2023 здійснив в інтересах та за кошти ПП "Станрем-250" обумовлені в договорі роботи.
27. Відповідно до акта приймання виконаних будівельних робіт № 1 (від червня 2023 року) здійснено роботи з заповнення прорізів готовими блоками алюмінію, улаштування примикань конструкцій до підлоги, улаштування підставочного профілю.
28. Між ПП "Станрем-250" з ФОП Кіпчев М. Д. укладено договір будівельного підряду від 15.05.2023 № 2 на виконання будівельних робіт на будівельному об`єкті замовника "Арка. Літня площадка", що знаходиться на вул. Тельнова, 15-в, в м. Кропивницькому Кіровоградської області. На виконання вказаного договору підрядник ФОП Кіпчев М .Д. в період з 15.05.2023 по 20.06.2023 здійснив в інтересах та за кошти ПП "Станрем-250" обумовлені в договорі будівельні роботи.
29. Відповідно до акта приймання виконаних будівельних робіт № 1 (від червня 2023 року) здійснено мурування зовнішніх стін середньої складності із каменів керамічних або силікатних кладкових, при висоті поверху до 4 м; армування кладки стін та інших конструкцій. 
30. Прокурор зазначає, що в період часу з 09.02.2023 по 22.06.2023 ПП "Станрем-250" з метою розширення площі ресторану "Арка", що знаходиться на земельній ділянці з кадастровим номером 3510100000:37:309:0050, шляхом укладення договорів підряду на виконання будівельних робіт із залученням ТОВ "СТОККО", ФОП Кіпчева Миколи Дмитровича, ТОВ "Красень І К" здійснило самовільне будівництво добудови до кафе "Арка", а саме, будівлі площею 273,6 кв. м, що розташована на території парку-пам`ятки садово-паркового мистецтва місцевого значення "50 років Жовтня" (Дендропарк), на вул. Євгена Гельнова, 15-в, у м. Кропивницькому, яка відповідно до висновку судової будівельно-технічної експертизи від 25.09.2023 № СЕ-19/112-23/6167-БТ є нерухомим майном, будівництво якого не завершено. ПП "Станрем-250", не маючи жодних правовстановлюючих документів на земельну ділянку та дозволів на будівництво, здійснило самовільне будівництво будівлі площею 273,6 кв. м, а саме, добудови до ресторану "Арка" на самовільно зайнятій земельній ділянці загальною площею 287 кв. м, що розташована біля земельної ділянки з кадастровим номером 3510100000:37:309:0050 на території парку-пам`ятки садово-паркового мистецтва місцевого значення "50 років Жовтня" (Дендропарк), на вул. Євгена Тельнова, 15-в у м. Кропивницький, та є об`єктом природно-заповідного фонду. Частина земельної ділянки площею 0,0109 га, на якій розташована капітальна споруда, знаходиться в межах земельної ділянки з кадастровим номером 3510100000:37:309:0030.
31. Вищевикладене свідчить про існування перешкод у можливості розпорядження та користування територіальною громадою земельною ділянкою, на якій ПП "Станрем-250" здійснено самовільне будівництво добудови до кафе "Арка", яка до цього часу не введена в експлуатацію, однак використовується для здійснення підприємницької діяльності як банкетний зал кафе "Арка".
32. Крім того, незважаючи на те, що рішенням Господарського суду Кіровоградської області від 13.02.2014 у справі № 912/1797/13, яке набрало законної сили ще 12.03.2014, встановлено незаконність виділення земельної ділянки з площі територій об`єкту природно-заповідного фонду та, як наслідок, визнано недійсним та скасовано пунктом 41 рішення Кіровоградської міської ради від 31.01.2006 № 1691 "Про регулювання земельних відносин", яким затверджено проєкт землеустрою щодо відведення земельної ділянки із земель природно-заповідного фонду та іншого природоохоронного призначення на території парку-пам`ятки садово-паркового мистецтва місцевого значення "50 років Жовтня" (Дендропарк), через бездіяльність Кропивницької міської ради до цього часу продовжує існувати як об`єкт цивільних правовідносин земельна ділянка з кадастровим номером 3510100000:37:309:0030 з віднесенням її до категорії земель - землі житлової та громадської забудови, з призначенням 03.15 для будівництва та обслуговування інших будівель громадської забудови. 
33. Вищезазначене стало підставою звернення прокурора до суду.
Короткий зміст рішень судів попередніх інстанцій
34. 17.10.2024 Господарський суд Кіровоградської області ухвалив рішення про задоволення позову.
35. Задовольняючи позов, господарський суд виходив з того, що спірна земельна ділянка знаходиться в межах об`єкта природно-заповідного фонду, тому визначення її цільового призначення як земель житлової та громадської забудови суперечить законодавству, а будівництво комерційних об`єктів на території парку-пам`ятки садово-паркового мистецтва місцевого значення "50 років Жовтня" суперечить статусу цього об`єкта та законодавчим обмеженням щодо природоохоронних земель.
36. ПП "Станрем-250" мало змогу і повинно було знати про те, що земельна ділянка, на якій ним самовільно здійснено добудову до кафе "Арка", впродовж багатьох десятків років перебуває у межах об`єкта природно-заповідного фонду - парку-пам`ятки садово-паркового мистецтва. ПП "Станрем-250" здійснило самочинне будівництво прибудови до ресторану "Арка" без жодних правовстановлюючих документів на земельну ділянку та без дозволів на будівництво.
37. Враховуючи те, що пункт 41 рішення від 31.01.2006 № 1691 "Про регулювання земельних відносин", яким затверджено проєкт землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 2,10 га та надання Корпорації "XXI Століття" в оренду на 49 років земельної ділянки скасовано рішенням Господарського суду Кіровоградської області від 13.02.2014 у справі № 912/1797/13 (яке має преюдиційне значення для даної справи) наявні підстави для скасування державної реєстрації земельної ділянки з кадастровим номером 3510100000:37:309:0030 та скасування її кадастрового номеру у Державному земельному кадастрі із закриттям Поземельної книги.
38. 09.04.2026 Центральний апеляційний господарський суд ухвалив постанову, якою скасував рішення Господарського суду Кіровоградської області від 17.10.2024, прийняв нове рішення, яким задовольнив позовні вимоги.
39. Апеляційний суд погодився з висновками суду першої інстанції щодо наявності підстав для задоволення позову, проте, з огляду на те що, у мотивувальній частині оскаржуваного рішення містилися судження про Корпорацію ХХІ століття (щодо дійсності договору оренди земельної ділянки, стороною якого була ця особа; щодо особи, яка здійснила самочинне будівництво), внаслідок чого судом прийняте судове рішення про права, інтереси та (або) обов`язки цієї особи, яка не була залучена до участі у справі, апеляційний суд частково задовольнив апеляційні скарги Корпорації ХХІ століття та ПП "Станрем-250", скасував судове рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення про повне задоволення позовних вимог.
Короткий зміст касаційної скарги 
40. Корпорація "ХХІ століття" звернулася до Верховного Суду з касаційною скаргою, в якій просить скасувати оскаржувані судові рішення та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.
41. Підставою касаційного оскарження скаржник визначив пункти 1, 4 частини другої статті 287 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України), наполягаючи на тому, що оскаржувані судові рішення прийняті без урахування висновків Верховного Суду щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладених:
- у постанові Великої Палати Верховного Суду від 05.10.2022 у справі № 922/1830/19, від 01.06.2021 у справі № 925/929/19 - щодо представництва прокурором інтересів держави в суді; 
- у постановах Верховного Суду від 24.10.2022 у справі № 640/22599/19, від 07.07.2023 у справі № 160/11383/2243, від 18.03.2020 у справі № 464/104/16-ц - стосовно юрисдикції справ про знесення самочинного будівництва за позовами органів місцевого самоврядування, поданими на виконання владних управлінських функцій, у разі, коли будівництво та реконструкція здійснені без необхідних дозвільних документів, з порушенням містобудівного законодавства, будівельних норм та правил;
- у постановах Верховного Суду від 16.02.2022 у справі № 813/3081/18, від 23.07.2024 у справі № 359/1365/22 - щодо застосування статей 38, 41 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності"; 
- у постановах Верховного Суду від 01.02.2023 у справі № 727/718/19, від 16.02.2022 у справі № 813/3081/18, згідно з якими позов про знесення самочинного будівництва має бути пред`явлений саме особі, яка здійснила таке будівництво;
- у постанові Великої Палати Верховного Суду від 22.01.2025 у справі № 446/478/19 про те, що належним способом захисту є віндикаційний позов про витребування частини земельної ділянки, що накладається.
42. Скаржник з посиланням на пункт 4 частини другої статті 287 ГПК України також зазначає про те, що апеляційний суд необгрунтовано та безпідставно відхилив майже всі надані ПП "Станрем-250" та Корпорацією "ХХІ Століття" докази, у тому числі дозвіл на виконання будівельних робіт від 28.12.2007 № 123; архітектурно-планувальне завдання від 16.04.2007 № 63 на ім`я Корпорації "ХХІ століття" з посиланням на те, що ці докази не стосуються обставин даної справи та не наділені ознаками належності та допустимості щодо предмету позову. Проте скаржник вважає, що зважаючи на те, що Корпорацію "ХХІ Століття" не було залучено до участі у справі судом першої інстанції, відповідно вона не була учасником справи та не могла надати суду першої інстанції будь-які докази. Тобто у даному випадку йдеться не про причини неподання, а про відсутність можливості подання будь-яких доказів суду першої інстанції.
43. Узагальнено доводи скарги зводяться до того, що : 
- при подачі позову було порушено правила підвідомчості спору і господарський суд розглянув публічно-правовий як приватноправовий;
- позов подано не в інтересах органу, уповноваженого державою у спірних правовідносинах;
- позов подано про захист права власності "частини українського народу", яка не є суб`єктом господарських правовідносин, не може бути учасником господарського процесу і не може вважтися "особою, в інтересах якої заявлено позов";
- прокурором обрано неправильний спосіб захисту, внаслідок чого судом безпідставно не застосовано позовну давність до вимог про скасування запису про державну реєстрацію;
- судом взагалі не розглядалося питання пропорційності втручання у права приватних компаній та відшкодування ним понесених витрат;
- судом безпідставно було відмовлено у долученні доказів від особи, яку було позбавлено права на участь у справі судом першої інстанції та не дослідив зібрані у справі докази.
Короткий зміст відзивів на касаційну скаргу
44. У відзиві на касаційну скаргу ПП "Станрем-250" погоджується з доводами касаційної скарги щодо наявності підстав для скасування оскаржуваних судових рішень та ухвалення нового рішення провідмову позові, а також наголошує на тому, що ПП "Станрем-250" не є належним відповідачем у справі. 
45. Так, ПП "Станрем-250" зазначає, що він дійсно є власником ресторану "Арка", але цей факт не призводить до автоматичного виникнення права власності у ПП "Станрем-250" на всі прибудови до нього. Відповідач-1 зазначає, що замовником будівництва спірної прибудови до ресторану "Арка" є Корпорація "ХХІ Століття", а ПП "Станрем-250" - генеральним підрядником, тому відповідно до статті 876 ЦК України власником об`єкта будівництва є саме Корпорація "ХХІ Століття", яка виступила його замовником. 
46. У відзиві на касаційну скаргу прокурор просить залишити її без задоволення, а оскаржувані судові рішення - без змін, наполягаючи на тому, що вони відповідають нормам матеріального та процесуального права. 
47. При цьому прокурор стверджує, що він правомірно звернувся до суду як самостійний позивач, оскільки порушення інтересів територіальної громади міста Кропивницького (зокрема, щодо земель природно-заповідного фонду "Дендропарк") відбулося саме внаслідок прийняття незаконних рішень органом місцевого самоврядування - Кропивницькою міською радою. Відповідно цей орган не міг здійснювати захист інтересів держави у цьому ж спорі. 
48. Прокурор також посилається на те, що: 
- вимога прокурора щодо усунення перешкод у користуванні землею (шляхом скасування державної реєстрації ділянки та речових прав, а також звільнення самовільно зайнятих земель) є найбільш ефективним способом захисту. Доводи скаржника ґрунтуються на помилковому ототожненні понять «скасування державної реєстрації» та «скасування рішення про державну реєстрацію». 
- оскільки позов заявлено для усунення перешкод безпосередньому власнику - територіальній громаді міста Кропивницького, органи Держгеокадастру не мають повноважень звертатися до суду з таким позовом. 
- оскільки спір стосується захисту майнового права територіальної громади (права власності на земельну ділянку), а стороною є суб`єкт господарювання, він носить приватноправовий характер і обґрунтовано розглядається в порядку господарського судочинства. 
- матеріали справи та обвинувальний вирок суду доводять, що саме ПП "Станрем-250" (а не Корпорація "ХХІ століття", як стверджує скаржник) здійснило самовільне будівництво добудови до ресторану "Арка" без правовстановлюючих документів на землю та дозволів на будівництво. Отже, саме у цього підприємства виникає обов`язок щодо знесення самочинного будівництва. 
- апеляційний господарський суд правомірно не прийняв нові докази від Корпорації "ХХІ століття", оскільки вони були подані поза межами встановленого процесуального строку, а заяву про його продовження скаржник не подавав. 
- оскільки прокурором заявлено негаторний позов (позов власника про усунення перешкод у здійсненні права користування майном, які не пов`язані з позбавленням володіння), позовна давність до цих вимог не застосовується.
Позиція Верховного Суду
Щодо підстав касаційного оскарження, передбачених пунктом 1 частини другої статті 287 ГПК України 
49. Згідно з пунктом 1 частини другої статті 287 ГПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 1, 4 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно в таких випадках: якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку.
50. Тобто відповідно до положень згаданої норми касаційний перегляд з указаних підстав може відбутися за наявності таких складових: неоднакове застосування одних і тих самих норм матеріального права апеляційним судом у справі, в якій подано касаційну скаргу, та у постанові Верховного Суду, яка містить висновок щодо застосування цієї ж норми права у подібних правовідносинах; спірні питання виникли у подібних правовідносинах.
51. Згідно з правовим висновком Великої Палати Верховного Суду, який було сформульовано у постанові від 12.10.2021 у справі № 233/2021/19, для цілей застосування приписів процесуального закону, в яких вжитий термін "подібні правовідносини", зокрема і пункту 1 частини другої статті 287 Господарського процесуального кодексу України, таку подібність слід оцінювати за змістовим, суб`єктним та об`єктним критеріями.
52. При цьому з-поміж цих критеріїв змістовий (оцінювання спірних правовідносин за характером урегульованих нормами права та договорами прав і обов`язків учасників) є основним, а два інші - додатковими. 
53. Подібність правовідносин суд касаційної інстанції визначає з урахуванням обставин кожної конкретної справи. Це врахування слід розуміти як оцінку подібності насамперед змісту спірних правовідносин (обставин, пов`язаних із правами й обов`язками сторін спору, регламентованими нормами права чи умовами договорів), а за необхідності, зумовленої специфікою правового регулювання цих відносин, - також їх суб`єктів (видової належності сторін спору) й об`єктів (матеріальних або нематеріальних благ, щодо яких сторони вступили у відповідні відносини). 
54. Не можна посилатися на неврахування висновку Верховного Суду як на підставу для касаційного оскарження, якщо відмінність у судових рішеннях зумовлена не неправильним (різним) застосуванням норми, а неоднаковими фактичними обставинами справ, які мають юридичне значення (див. зокрема підхід в частині оцінювання спірних правовідносин на предмет подібності, який застосовано Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 13.07.2022 у справі № 199/8324/19).
55. Водночас суд касаційної інстанції зазначає, що слід виходити також з того, що підставою для касаційного оскарження є неврахування висновку Верховного Суду саме щодо застосування норми права, а не будь-якого висновку, зробленого судом касаційної інстанції на обґрунтування мотивувальної частини постанови. Саме лише зазначення у постанові Верховного Суду норми права також не є його правовим висновком про те, як саме повинна застосовуватися норма права у подібних правовідносинах.
56. Проаналізувавши наведені скаржником підстави касаційного оскарження відповідно до пункту 1 частини другої статті 287 ГПК України, судова колегія виходить з такого.
Щодо участі прокурора 
57. Не погоджуючись з ухваленими судовими рішеннями, скаржник наполягає на тому, що прокурор не мав права звертатися до суду як самостійний позивач, оскільки позов подано в інтересах територіальної громади (держави) до міської ради, що, на думку заявника, свідчить про збіг позивача та відповідача в одній особі. При цьому скаржник посилається на правові висновки, викладені у постановах Великої Палати Верховного Суду від 05.10.2022 у справі № 922/1830/19 та від 01.06.2021 у справі № 925/929/19.
58. Колегія суддів відхиляє ці доводи з огляду на неподібність правовідносин у зазначених справах та у справі, що переглядається.
59. Так, у справі № 922/1830/19 прокурор подав позов про визнання незаконним та скасування наказу Головного управління Держгеокадастру, визнання недійсними договорів оренди та суборенди землі, скасування рішення про державну реєстрацію та зобов`язання ОСОБА_1 повернути державі земельні ділянки державної власності сільськогосподарського призначення. 
60. Велика Палата Верховного Суду у справі № 922/1830/19 дійшла висновку, що оскільки прокурор пред`явив, зокрема, вимогу про визнання незаконним та скасування наказу ГУ Держземагентства у Харківській області, визначивши саме цей орган відповідачем, в частині цієї позовної вимоги позов фактично пред`явлений державою (в особі прокурора) до неї самої (в особі ГУ Держгеокадастру у Харківській області). Це суперечить статті 45 ГПК України, оскільки позивач і відповідач не можуть збігатися, і такий збіг унеможливлює наявність спору. 
61. У справі № 925/929/19 прокурор подав позов як самостійний позивач (без визначення уповноваженого органу), мотивуючи це тим, що сільська рада, до повноважень якої віднесено розпорядження спірними земельними ділянками, є відповідачем. Однак Велика Палата Верховного Суду вказала, що органи Держгеокадастру наділені повноваженнями здійснювати державний нагляд (контроль) за дотриманням земельного законодавства і звертатися до суду (зокрема щодо повернення самовільно зайнятих ділянок). Відтак, у тій справі прокурор помилково не визначив відповідний орган Держгеокадастру позивачем. 
62. Натомість у справі № 912/1509/24, що переглядається, предметом захисту є майнові інтереси держави в особі територіальної громади міста Кропивницького щодо земель комунальної власності, які належать до природно-заповідного фонду. Порушення цих інтересів відбулося, зокрема, внаслідок прийняття самою Кропивницькою міською радою (яка є розпорядником цих земель від імені громади) незаконних рішень щодо передачі землі в оренду під забудову та подальшої бездіяльності органу місцевого самоврядування щодо усунення наслідків порушення природоохоронного законодавства.
Щодо юрисдикції спору 
63. Стосовно юрисдикції справ про знесення самочинного будівництва за позовами органів місцевого самоврядування, поданими на виконання владних управлінських функцій, у разі, коли будівництво та реконструкція здійснені без необхідних дозвільних документів, з порушенням містобудівного законодавства, будівельних норм та правил скаржник посилається на постанови Верховного Суду від 24.10.2022 у справі № 640/22599/19, від 07.07.2023 у справі № 160/11383/2243, від 18.03.2020 у справі № 464/104/16-ц. 
64. Проте у цих справах спори ініційовані органами державного архітектурно-будівельного контролю (ДАБІ/ДІАМ) на виконання владних управлінських функцій через порушення відповідачами містобудівного законодавства та будівельних норм з підстав, передбачених частиною сьомою статті 376 ЦК України. 
65. Так, відповідно до частини сьомої статті 376 ЦК України у разі істотного відхилення від проекту, що суперечить суспільним інтересам або порушує права інших осіб, істотного порушення будівельних норм і правил суд за позовом відповідного органу державної влади або органу місцевого самоврядування може постановити рішення, яким зобов`язати особу, яка здійснила (здійснює) будівництво, провести відповідну перебудову. Якщо проведення такої перебудови є неможливим або особа, яка здійснила (здійснює) будівництво, відмовляється від її проведення, таке нерухоме майно за рішенням суду підлягає знесенню за рахунок особи, яка здійснила (здійснює) будівництво. 
66. Передбачене частиною сьомою статті 376 ЦК України знесення самочинного будівництва за рішенням суду за позовом відповідного органу державної влади або органу місцевого самоврядування відбувається в межах реалізації такими органами наданих їм функцій з контролю та нагляду за додержанням суб`єктами архітектурної діяльності затвердженої містобудівної та іншої проектної документації, вимог вихідних даних, а також з метою захисту державою прав споживачів будівельної продукції, захисту суспільних інтересів.
67. Таким чином, органи державного архітектурно-будівельного контролю як контролюючі органи є суб`єктом владних повноважень, оскільки здійснюють повноваження у сфері державного архітектурно-будівельного контролю.
68. Тому звернення органу державного архітектурно-будівельного контролю до суду з позовом про знесення самочинно збудованого об`єкта на підставі частини першої статті 38 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" та частини сьомої статті 376 ЦК України здійснюється ним як суб`єктом владних повноважень, що з огляду на статті 2, 4, 5, 19, 46 КАС України свідчить про належність такого спору до юрисдикції адміністративних судів. 
69. Натомість у справі № 912/1509/24 спір ініційовано прокурором з метою захисту права власності територіальної громади на землі природно-заповідного фонду, на яких за відсутності правовстановлюючих документів на земельну ділянку здійснено будівництво. 
70. Згідно з частиною першою статті 376 ЦК України житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил.
71. Відповідно до частини четвертої вказаної статті якщо власник (користувач) земельної ділянки заперечує проти визнання права власності на нерухоме майно за особою, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво на його земельній ділянці, або якщо це порушує права інших осіб, майно підлягає знесенню особою, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво, або за її рахунок.
72. У справі, що переглядається, спірні правовідносини виникли у зв`язку із необхідністю захисту права комунальної власності на земельну ділянку з кадастровим номером 3510100000:37:309:0050, самочинно забудовану ПП "Станрем-250", а не з огляду на реалізацію Кропивницькою міською радою повноважень суб`єкта владних повноважень щодо здійснення державного контролю за дотриманням законодавства у сфері містобудівної діяльності, що вказує на приватно-правовий характер правовідносин. 
73. Таким чином спір, що виник у правовідносинах щодо захисту прав Кропивницької територіальної громади на земельну ділянку комунальної власності від порушення відповідачем-1 при здійсненні ним самочинного будівництва (частина четверта статті 376 ЦК України) належить до юрисдикції господарських судів, а скаржник у касаційній скарзі посилається на правові висновки, викладені у неподібних правовідносинах.
74. З цих самих мотивів є нерелевантними посилання Корпорації "ХХІ століття" на постанови Верховного Суду від 16.02.2022 у справі № 813/3081/18 та від 23.07.2024 у справі № 359/1365/22 щодо застосування приписів Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" (зокрема, щодо обов`язковості винесення припису та розгляду знесення як крайнього заходу), адже підставою позову у наведених скаржником справах була частина сьома статті 376 ЦК України (застосування якої можливе виключно за умови здійснення особою будівництва на земельній ділянці, відведеній для цієї мети, однак з істотним відхиленням від проекту, що суперечить суспільним інтересам або порушує права інших осіб, чи істотного порушення будівельних норм і правил), в той час як правовою підставою позовних вимог у цій справі № 912/1509/24 є частина четверта статті 376 ЦК України, яка регулює правові підстави для подання позову власником земельної ділянки до особи, яка здійснила самочинне будівництво на цього земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети. 
Щодо визначення належного відповідача
75. У касаційній скарзі скаржник зазначає, що належним відповідачем у справі має бути Корпорація "ХХІ століття" як замовник будівництва згідно з договорами підряду 2007- 2017 років. При цьому скаржник посилається на постанови Верховного Суду від 01.02.2023 у справі № 727/718/19, від 16.02.2022 у справі № 813/3081/18, зазначаючи про те, що у них викладений висновок, згідно з якими позов про знесення самочинного будівництва має бути пред`явлений саме особі, яка здійснила таке будівництво.
76. В контексті наведених доводів скаржника Верховний Суд звертається до останньої та актуальної постанови Великої Палати Верховного Суду від 17.12.2025 у справі № 908/2388/21, у якій Велика Палата, вирішуючи питання щодо визначення належного відповідача за позовом власника земельної ділянки про знесення об`єкта самочинного будівництва, виснувала, що відповідачем за вимогою про усунення перешкод у користуванні та розпорядженні земельною ділянкою шляхом знесення об`єкта самочинного будівництва має бути особа, яка чинить перешкоди у користуванні та розпорядженні земельною ділянкою (останній набувач). При цьому останній набувач не позбавлений можливості звернутися з вимогою про відшкодування збитків до особи, в якої придбав об`єкт самочинного будівництва.
77. Судами встановлено, що саме ПП "Станрем-250", будучи власником основної будівлі ресторану "Арка", з метою розширення його площі, виступало замовником будівельних робіт у 2023 році, уклавши договори підряду (зокрема, від 09.02.2023 № 283 із ТОВ "СТОККО"). Добудова фізично та функціонально пов`язана з основною будівлею, яка належить ПП "Станрем-250". Належність ПП "Станрем-250" на праві власності основного приміщення ресторану "Арка" відповідач-1 не заперечує. 
78. Таким чином, особа, яка чинить перешкоди власнику у користуванні земельною ділянкою та контролює об`єкт самочинного будівництва (як кінцевий вигодонабувач та власник основної споруди), несе обов`язок з його знесення. 
79. Відтак, висновки судів про те, що ПП "Станрем-250" є належним відповідачем за вимогою про звільнення земельної ділянки, є обґрунтованими та не суперечать останній правовій позиції Великої Палати Верховного Суду, в той час як висновки, викладені у справах № 727/718/19, № 813/3081/18, на які посилається скаржник, не підлягають застосуванню. 
Щодо способу захисту 
80. Колегією суддів відхиляються також доводи скаржника про обрання прокурором неналежного способу захисту з посиланням на постанову Великої Палати Верховного Суду від 22.01.2025 у справі № 446/478/19, де зазначено, що у разі часткового накладання спірної земельної ділянки на земельну ділянку позивача, належним способом захисту є віндикаційний позов. Такий позов не може бути застосовано щодо всієї земельної ділянки, така вимога може розглядатися тільки щодо тієї частини земельної ділянки, що накладається. Отже, у вказаній справі йшлося про витребування земельної ділянки, право власності на яку було зареєстровано за іншою особою. 
81. У цій справі № 912/1509/24 спірна земельна ділянка перебуває у комунальній власності, є територією парку-пам`ятки, і її фактичне самовільне зайняття шляхом зведення прибудови до існуючого ресторану створює перешкоди у користуванні (стаття 391 ЦК України, стаття 152 ЗК України), що ефективно захищається шляхом подання негаторного позову про знесення об`єкта самочинного будівництва, що свідчить про посилання скаржника у касаційній скарзі на постанову Верховного Суду, прийняту у неподібних правовідносинах. 
Щодо підстав касаційного оскарження, передбачених пунктом 4 частини другої статті 287 ГПК України 
82. Відповідно до пункту 4 частини другої статті 287 ГПК України підставами касаційного оскарження судового рішення, зазначених у пунктах 1, 4 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 310 ГПК України.
83. Відповідно до пункту 3 частини третьої статті 310 ГПК України підставою для скасування судового рішення та направлення справи на новий розгляд є порушення норм процесуального права, на які посилається скаржник у касаційній скарзі, що унеможливило встановлення фактичних обставин, які мають значення для правильного вирішення справи, якщо, зокрема, суд необґрунтовано відхилив клопотання про витребування, дослідження або огляд доказів або інше клопотання (заяву) учасника справи щодо встановлення обставин, які мають значення для правильного вирішення справи.
84. Отже, відповідно до наведеної норми процесуального права підставою для скасування судового рішення та направлення справи на новий розгляд є, зокрема, таке порушення норм процесуального права, коли суд необґрунтовано відхилив клопотання учасника справи, внаслідок чого обставини справи, які мають значення для правильного її вирішення, не були встановлені.
85. Так, скаржник у поданій касаційній скарзі вказує на порушення апеляційним судом норм процесуального права у зв`язку з відхиленням поданих Корпорацією "ХХІ століття" доказів. 
86. Верховний Суд зазначає, що відповідно до частини третьої статті 269 ГПК України докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом апеляційної інстанції лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.
87. Як вбачається з матеріалів справи, ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 09.12.2024, якою відкрито апеляційне провадження за скаргою Корпорації "ХХІ століття", скаржнику було встановлено строк (10 днів з дня вручення ухвали) для подання додаткових доказів та обґрунтування неможливості надати їх до суду першої інстанції. Корпорація "ХХІ століття", маючи доступ до електронного кабінету ЄСІТС, у встановлений судом строк вказаних доказів не подала і з клопотанням про продовження процесуального строку (стаття 119 ГПК України) до суду не зверталася. Заява про долучення доказів була подана скаржником поза межами визначеного строку.
88. Відповідно до частини восьмої статті 80 та статті 118 ГПК України докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються. Суд апеляційної інстанції, забезпечивши скаржнику процесуальну можливість реалізувати свої права та встановивши відповідний строк, діяв у межах процесуального закону, відхиливши докази, подані з пропуском цього строку без заявлення клопотання про його продовження.
89. Таким чином, аналіз висновків апеляційного суду свідчить про правильне застосування судом норм процесуального та матеріального права. При цьому суд апеляційної інстанції, усунувши порушення норм процесуального права, допущені місцевим судом (щодо прийняття рішення про права та обов`язки не залученої до участі у справі особи), прийняв законне та обґрунтоване рішення, у зв`язку з чим підстав для його скасування немає. 
Висновки за результатами розгляду касаційної скарги
90. Згідно з пунктом 5 частини першої статті 296 ГПК України суд касаційної інстанції закриває касаційне провадження, якщо після відкриття касаційного провадження на підставі пункту 1 частини другої статті 287 цього Кодексу судом встановлено, що висновок щодо застосування норми права, який викладений у постанові Верховного Суду та на який посилався скаржник у касаційній скарзі, стосується правовідносин, які не є подібними.
91. Відповідно до пункту 1 частини першої статті 308 ГПК України суд касаційної інстанції за результатами розгляду касаційної скарги має право залишити судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій без змін, а скаргу - без задоволення.
92. За змістом частини першої статті 309 ГПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо судове рішення, переглянуте в передбачених статтею 300 цього Кодексу межах, ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Судові витрати
93. Відповідно до статті 129 ГПК України судові витрати покладаються на скаржника.
Керуючись статтями 296, 300, 301, 308, 309, 314, 315, 317 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд
ПОСТАНОВИВ:
1. Касаційне провадження у справі № 912/1509/24 за касаційною скаргою Корпорації "ХХІ століття" на постанову Центрального апеляційного господарського суду від 09.04.2026, відкрите з підстави, передбаченої пунктом 1 частини другої статті 287 Господарського процесуального кодексу України, закрити. 
2. В іншій частині касаційну скаргу Корпорації "ХХІ століття" залишити без задоволення, а постанову Центрального апеляційного господарського суду від 09.04.2026 у справі № 912/1509/24 - без змін.
Постанова набирає законної сили з моменту її ухвалення, є остаточною та не підлягає оскарженню 

Суддя Є. В. Краснов

Суддя Г. М. Мачульський

Суддя Л. І. Рогач