Справа № 748/1421/26 	Суддя - доповідач Оксана  Ярославівна Парфененко 	
Провадження № 33/4823/622/26 	Головуючий у суді І інстанції Костюкова Т.В	

Постанова
іменем України 

09 липня 2026 року 	місто Чернігів	

Чернігівський апеляційний суд у складі судді судової палати з розгляду кримінальних справ Парфененко О. Я. з участю захисника Бердніченко О. П., розглянувши справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника Бердніченко Оксани Павлівни в інтересах ОСОБА_1 на постанову Чернігівського районного суду Чернігівської області від 16 червня 2026 року про притягнення до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною другою статті 17215 КУпАП ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , курсанта навчального взводу навчальної роти 3 навчального батальйону школи індивідуальної підготовки військової частини НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , 
встановив:
1. Короткий зміст оскарженого судового рішення.
Постановою Чернігівського районного суду Чернігівської області від 16 червня 2026 року притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною другою статті 17215 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення: штраф в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000,00 грн.
Суд першої інстанції встановив, що ОСОБА_1 , будучи військовою службовою особою, в порушення вимог статтей 11, 16, 313, 314 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, статтей 1, 3, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, в умовах особливого періоду, (воєнного стану), будучи залученим 01 травня 2026 року до добового наряду днювальним патруля стаціонарного «БРАМА 3», обов`язки в добовому наряді днювальним патруля стаціонарного «БРАМА 3» не виконував, до виконання обов`язків визначених наказом командира в/ч НОМЕР_1 №120-НР від 30 квітня 2026 року на 01 травня 2026 року у добовому наряді днювальним патруля, не приступив, а проводив час не пов`язуючи з виконанням службових обов`язків військовослужбовця добового наряду, чим вчинив недбале ставлення до військової служби, за що передбачена відповідальність, згідно з частиною другою статті 17215 КУпАП.
2. Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу.
Захисник особи, яка притягається до адміністративної відповідальності не погодився із судовим рішенням та подав апеляційну скаргу. Просив скасувати постанову Чернігівського районного суду Чернігівської області від 16 червня 2026 року щодо ОСОБА_1 , провадження у справі закрити на підставі пункту 1 частини першої статті статті 247 КУпАП у зв`язку із відсутністю у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною другою статті 17215 КУпАП.
Апеляційну скаргу захисник обґрунтував тим, що суд першої інстанції не встановив обов`язкову ознаку складу адміністративного правопорушення – спеціального суб`єкта, оскільки ОСОБА_1 є військовослужбовцем, курсантом і докази, які підтверджують, що ОСОБА_1 є військовою службовою особою відсутні; суд безпідставно ототожнив наказ про заступання в наряд із спеціальним дорученням командування; суд першої інстанції помилково використав протокол як доказ винуватості; пояснення свідків не підтверджують складу правопорушення; суд першої інстанції встановив обов`язкові; суд першої інстанції не спростував доводи сторони захисту; постанова суду першої інстанції ґрунтується на припущеннях.
3. Позиції учасників провадження.
Захисник апеляційну скаргу підтримав, посилаючись на обставини та доводи, які викладені в апеляційній скарзі.
Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності у судове засідання не з`явилася.
4. Мотиви та висновки суду за результатами розгляду апеляційної скарги.
Заслухавши учасників судового провадження, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов наступних висновків.
Відповідно до частини сьомої статті 294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. Апеляційний суд може дослідити нові докази, які не досліджувалися раніше, якщо визнає обґрунтованим ненадання їх до місцевого суду або необґрунтованим відхилення їх місцевим судом.
Основним завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення, відповідно до статті 245 КУпАП, є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із Законом.
Згідно зі статтею 280 КУпАП, суд при розгляді справи про адміністративні правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції, на підставі перевірки та оцінки зібраних по справі доказів під час розгляду справи про адміністративне правопорушення, не у повній мірі виконав вимоги статті 280 КУпАП, не з`ясував усі обставини, що мають значення для правильного вирішення справи та прийшов до помилкового висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною другою статті 17215 КУпАП.
Так, частиною другою статті 17215 КУпАП передбачено настання адміністративної відповідальності за діяння, передбачене частиною першою цієї статті, вчинене в умовах особливого періоду; частина перша статті 17215 КУпАП встановлює адміністративну відповідальність за недбале ставлення військової службової особи до військової служби.
Диспозиція статті 17215 КУпАП містить спеціальний суб`єкт адміністративного правопорушення - військова службова особа.
Безпосереднім об`єктом цього правопорушення є встановлений порядок службової діяльності у сфері реалізації військовими службовими особами своїх прав і виконання обов`язків.
З об`єктивної сторони це правопорушення характеризується суспільно небезпечною бездіяльністю у вигляді недбалого ставлення до служби, суспільно небезпечними наслідками у вигляді істотної шкоди і причинним зв`язком між вказаними бездіяльністю і наслідками. Недбале ставлення до служби передбачає невиконання або неналежне виконання військовою службовою особою своїх службових обов`язків, передбачених законами, військовими статутами, положеннями, наказами командування, через недбале чи несумлінне ставлення до них. Невиконання службових обов`язків полягає у невиконанні дій, які входять до службових обов`язків. Неналежне виконання службових обов`язків полягає в нечіткому, формальному або неповному здійсненні обов`язків.
Суб`єктивна сторона цього адміністративного правопорушення характеризується необережністю, яка може виступати у формі злочинної недбалості.
Злочинна недбалість характеризується тим, що військова службова особа не передбачає, що в результаті недотримання спеціальних правил, які регламентують військову службову діяльність, може бути завдано шкідливих наслідків, хоча повинна була і могла це передбачити.
Суб`єктом цього правопорушення є лише військові службові особи, якими, згідно із приміткою до статті 17213 КУпАП, розуміються військові начальники, а також інші військовослужбовці, які обіймають постійно чи тимчасово посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих чи адміністративно-господарських обов`язків, або виконують такі обов`язки за спеціальним дорученням повноважного командування.
Під організаційно-розпорядчими обов`язками розуміються обов`язки зі здійснення керівництва галуззю промисловості, трудовим колективом, ділянкою роботи, виробничою діяльністю окремих працівників на підприємствах, в установах чи організаціях незалежно від форми власності. Такі функції виконують, зокрема, керівники міністерств, інших центральних органів виконавчої влади, державних, колективних чи приватних підприємств, установ і організацій, їх заступники, керівники структурних підрозділів (начальники цехів, завідувачі відділів, лабораторій, кафедр), їх заступники, особи, які керують ділянками робіт (майстри, виконроби, бригадири тощо).
Адміністративно-господарські обов`язки - це обов`язки з управління або розпорядження державним, колективним чи приватним майном (установлення порядку його зберігання, переробки, реалізації, забезпечення контролю за цими операціями тощо). Такі повноваження в тому чи іншому обсязі є у начальників планово-господарських, постачальних, фінансових відділів і служб, завідувачів складів, магазинів, майстерень, ательє, їх заступників, керівників відділів підприємств, відомчих ревізорів та контролерів тощо. Особа є службовою не тільки тоді, коли вона здійснює відповідні функції чи виконує обов`язки постійно, а й тоді, коли вона робить це тимчасово або за спеціальним повноваженням, за умови, що зазначені функції чи обов`язки покладені на неї правомочним органом або правомочною службовою особою.
Обов`язковим елементом складу адміністративного правопорушення є суб`єкт.
Посадова особа, яка складала протокол про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 не додала до протоколу доказу, який підтверджував би той факт, що ОСОБА_1 є суб`єктом адміністративного правопорушення, передбаченого частиною другою статті 17215 КУпАП – військовою службовою особою, яка обіймає постійно чи тимчасово посаду, пов`язану з виконанням організаційно-розпорядчих чи адміністративно-господарських обов`язків, або виконує такі обов`язки за спеціальним дорученням повноважного командування.
Навпаки, з матеріалів справи вбачається, що солдат ОСОБА_1 є курсантом навчального взводу навчальної роти третього навчального батальйону школи індивідуальної підготовки військової частини НОМЕР_1 .
У протоколі про адміністративне правопорушення зазначено, що ОСОБА_1 , проходячи військову службу та будучи залученим до добового наряду днювальним патруля - є військовою службовою особою за спеціальним дорученням повноважного командування, порушив вимоги статтей 11, 16, 313, 314 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, статтей 1, 3, 4, Дисциплінарного статуту Збройних Сил України.
До протоколу про адміністративне правопорушення додано витяг з наказу від 30 квітня 2026 року № 120-НР, з якого слідує, що командир військової частини НОМЕР_1 сформував добовий наряд на 01 травня 2026 року, який призначено у складі патруля стаціонарного «БРАМА 3» днювального - курсанта навчального взводу навчальної роти третього навчального батальйону школи індивідуальної підготовки солдата військової служби за призовом під час мобілізації на особливий період ОСОБА_1 з видачею зброї для несення служби автомата АКМ №ЧК 2870 без набоїв.
Приписами статтей 11, 16 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України визначені загальні обов`язки, які покладаються на військовослужбовців.
Приписами статтей 313, 314 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України визначені обов`язки, які покладаються на днювального роти.
Так, днювальний роти призначається із рядового складу. Він відповідає за зберігання зброї, шаф (ящиків) із боєприпасами, майна роти та особистих речей, які є під його охороною. Днювальний роти підпорядковується черговому роти (стаття 313 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України)
Черговий днювальний роти несе службу всередині казарми біля вхідних дверей, поблизу кімнати зберігання зброї. Днювальний роти зобов`язаний: не виходити з приміщення роти без дозволу чергового роти; постійно охороняти кімнату зберігання зброї та не допускати до неї нікого, крім чергового роти; своєчасно подавати команди згідно з розпорядком дня; не пропускати в приміщення сторонніх осіб, а також не дозволяти виносити з казарми зброю, боєприпаси, майно та речі без дозволу чергового роти; негайно доповідати черговому роти про всі надзвичайні події в роті, про порушення встановлених цим Статутом правил відносин між військовослужбовцями роти, помічені несправності й про порушення вимог пожежної безпеки, вживати заходів до їх усунення; піднімати за командою чергового роти особовий склад під час загального підйому, а також уночі у разі тривоги, пожежі, стихійного лиха; стежити за чистотою та порядком у приміщеннях і вимагати від військовослужбовців їх додержання; не дозволяти військовослужбовцям у холодну пору, особливо вночі, виходити з приміщення роздягненими; стежити, щоб військовослужбовці курили, чистили взуття та одяг тільки у визначених для цього приміщеннях чи місцях; із прибуттям до роти прямих начальників від командира роти та вище та чергового військової частини подавати команду " ІНФОРМАЦІЯ_2 "; із прибуттям до роти інших військовослужбовців офіцерського складу, головного сержанта роти або військовослужбовців не своєї роти викликати чергового, наприклад: "Черговий роти, на вихід". Черговому днювальному заборонено сидіти, знімати спорядження та перебувати у розстебнутому одязі. Днювальний вільної зміни зобов`язаний підтримувати чистоту й порядок у приміщеннях роти і нікуди не виходити без дозволу чергового роти; подавати йому допомогу в наведенні порядку у разі порушення встановлених статутами правил відносин між військовослужбовцями роти; залишаючись замість чергового роти, виконувати його обов`язки (стаття 314 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України).
Приписи статтей 1, 3, 4, Дисциплінарного статуту Збройних Сил України містять визначення та положення щодо військової дисципліни.
Аналіз положень статтей 11, 16, 313, 314 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, статтей 1, 3, 4, Дисциплінарного статуту Збройних Сил України свідчить про те, що ці норми не передбачають покладання на військовослужбовця, який є днювальним роти, організаційно-розпорядчих чи адміністративно-господарських обов`язків.
Наказ від 30 квітня 2026 року № 120-НР, яким військовослужбовця ОСОБА_1 включено до добового наряду як днювального не містить посилань на те, що на ОСОБА_1 були покладені організаційно-розпорядчі чи адміністративно-господарські обов`язки.
Отже, суд першої інстанції належним чином не перевірив вищевикладені обставини, та дійшов неправильного висновку, що ОСОБА_1 є суб`єктом адміністративного правопорушення, передбаченого частиною другою статті 17215 КУпАП.
Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 22 грудня 2010 року № 23-рп/2010, адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах, в тому числі, і закріпленої в статті 62 Конституції України презумпції невинності.
Статтею 62 Конституції України передбачено, що особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.
Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину.
Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
Відповідно до частини другої статті 7 КУпАП, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності.
Ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених Законом (частина перша статті 7 КУпАП).
Апеляційний суд дійшов висновку, що в матеріалах справи відсутні належні та допустимі доказу на підтвердження того, що ОСОБА_1 є військовою службовою особою, згідно з приміткою до статті 17213 КУпАП, тобто є суб`єктом адміністративного правопорушення, передбаченого частиною другою статті 17215 КУпАП.
Відповідно до пункту 1 частини першої статті 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю в разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.
За таких обставин, постанова суду першої інстанції не відповідає вимогам закону, а доводи апеляційної скарги захисника в частині того, що ОСОБА_1 не є суб`єктом адміністративного правопорушення, передбаченого частиною другою статті 17215 КУпАП є обґрунтованими.
За наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції дійшов висновку апеляційну скаргу задовольнити, постанову Чернігівського районного суду Чернігівської області від 16 червня 2026 року про притягнення до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною другою статті 17215 КУпАП ОСОБА_1 – скасувати та закрити провадження у справі на підставі пункту 1 частини першої статті 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в складу адміністративного правопорушення.
Керуючись статтею 294 КУпАП, апеляційний суд -
постановив:
Апеляційну скаргу захисника Бердніченко Оксани Павлівни в інтересах ОСОБА_1 – задовольнити.
Постанову Чернігівського районного суду Чернігівської області від 16 червня 2026 року про притягнення до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною другою статті 17215 КУпАП ОСОБА_1 - скасувати.
Закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення за частиною другою статті 17215 КУпАП відносно ОСОБА_1 на підставі пункту 1 частини першої статті 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.
Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає. 

Суддя	О. Я. Парфененко