КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 

Провадження 33/824/1900/2026 Категорія: ч. 2 ст. 130 КУпАП
ЄУН: 761/5544/25 Суддя у І інстанції: Литвин О.А.

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 травня 2026 року м. Київ

Суддя Київського апеляційного суду Васильєва М.А.
за участю:
захисників Харчука О.П.,
Рвачова О.О.
особи, яка притягається до 
адміністративної відповідальності,  ОСОБА_1 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження та апеляційну скаргу захисника Харчука Олександра Петровича, який діє в інтересах ОСОБА_1 , на постанову Шевченківського районного суду м. Києва від 11 грудня 2025 року, якою
ОСОБА_1 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,
визнано винуватим у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 34000 (тридцять чотири тисячі) грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 3 роки,
В С Т А Н О В И Л А:
Постановою суду ОСОБА_1 визнаний винуватим у тому, що 29 грудня 2024 року о 09.00 год. в м. Києві по пр-ту Берестейський, 2, керував транспортним засобом «Volkswagen Golf», державний номерний знак НОМЕР_1 в стані наркотичного сп`яніння, повторно протягом року. Огляд на стан сп`яніння зі згоди водія проводився у встановленому законом порядку у лікаря-нарколога, що підтверджується висновком № 006931, чим порушив п. 2.9 ПДР України та вчинив правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 130 КУпАП.

Не погоджуючись з постановою суду, захисник Харчук О.П. подав апеляційну скаргу, в якій просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови Шевченківського районного суду м. Києва від 11 грудня 2025 року; постанову скасувати, провадження у справі про адміністративне правопорушення за ч. 2 ст. 130 КУпАП закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення. 
Клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови місцевого суду обґрунтоване тим, що суд першої інстанції провів судовий розгляд адміністративної справи за відсутності ОСОБА_1 . При цьому захисник Харчук О.П., звертає увагу на те, що адвокат Волошин Л.С., який здійснював захист ОСОБА_1 в суді першої інстанції, подавав 11 грудня 2025 року клопотання про відкладення судового засідання з підстав перебування ОСОБА_1 на лікарняному. Однак, не зважаючи на обставини, викладені у клопотанні, суд першої інстанції, попри наявність правових підстав для відкладення, провів судове засідання за відсутності ОСОБА_1 , чим позбавив останнього у доступі до правосуддя та праві на захист.
Крім того, захисник зазначає, що станом на дату звернення з апеляційною скаргою ОСОБА_1 ані нарочно, ані через засоби поштового зв`язку не отримав копії оскаржуваного судового рішення. Про існування оскаржуваної постанови ОСОБА_1 дізнався лише 29 грудня 2025 року з реєстру судових рішень. Окремо захисник, посилаючись на наказ Голови Верховного Суду від 4 березня 2022 року про встановлення особливого режиму роботи і запровадження відповідних організаційних заходів, зазначив, що запровадження воєнного стану на певній території є поважною причиною для поновлення процесуальних строків. Таким чином, сторона захисту просить визнати поважними причини пропуску строку на апеляційне оскарження постанови та поновити строк.
Щодо доводів на обґрунтування апеляційних вимог, то захисник, з посиланням на положення ст.ст. 7, 9, 245, 251, 252, 280 КУпАП, вважає постанову незаконною, такою, що підлягає скасуванню.
Так, захисник зазначає, що твердження суду, викладені у постанові суду, про те, що ОСОБА_1 був належним чином повідомлений про дату і час судового розгляду, та його присутність при розгляді справи про адміністративне правопорушення за ч. 2 ст. 130 КУпАП є не обов`язковою, є безпідставним та порушенням прав ОСОБА_1 на справедливий судовий розгляд та захист порушених прав. 
Як вважає захисник, суд першої інстанції незаконно притягнув ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 130 КУпАП, оскільки на момент складання протоколу відносно ОСОБА_1 серії ЕРП1 № 220490 від 14 січня 2025 року постанова Рівненського міського суду Рівненської області у справі № 569/16261/24 від 21 жовтня 2024 року не набрала законної сили, оскільки ОСОБА_1 оскаржував її в Рівненському апеляційному суді. Відповідно, як вважає захисник, постанова Рівненського міського суду Рівненської області від 21 жовтня 2024 року набрала законної сили лише 29 січня 2025 року, а тому остання не могла бути врахована працівниками поліції та судом під час кваліфікації дій ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 130 КУпАП.
Апелянт вказує, що наявна у матеріалах справи картка обліку адміністративного правопорушення не могла бути визнана судом в якості належного та допустимого доказу на підтвердження кваліфікації дій ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 130 КУпАП, оскільки вказана картка не містить підпису уповноваженої особи, яка її сформувала. Більш того, протокол серії ЕРП1 № 220490 від 14 січня 2025 року не містить жодних посилань того, що до нього додається картка обліку адміністративного правопорушення.
Щодо недопустимості результатів огляду на стан сп`яніння ОСОБА_1 , то з відповіді КНМКЛ «Соціотерапія» від 2 квітня 2025 року, наданої на адвокатський запит, та акту огляду № 006931 вбачається, що тестування зразків біологічного середовища ОСОБА_1 було здійснено методом тестування - ІХА за допомогою швидких тестів Boson Biotech діагностики in vitro. Разом з тим, як звертає увагу захисник, згідно з даними офіційного сайту офіційного дистриб`ютора в Україні - ТОВ «МЕДЛІДЕР 24» Швидкі тести Boson Biotech діагностики in vitro надає лише попередній аналітичний результат. Більш специфічний альтернативний хімічний метод повинен бути проведений для отримання заключного результату. Апелянт зауважує, що лікар-нарколог зобов`язаний був провести лабораторні дослідження зразків біологічного середовища ОСОБА_1 за допомогою газового хроматографа TRACE 1310 серійний номер 721000192 з масспектрометричним детектором ISO 7000, серійний номер ISO 72108012 на визначення наркотичного засобу або психотропної речовини, а також з метою уточнення та перевірки результатів Швидкого тесту «Boson Biotech діагностики in vitro», чого зроблено не було.
Що стосується протоколу про адміністративне правопорушення, то, як вважає захисник, він не може бути визнаний судом, як належний та допустимий доказ вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП, оскільки у фабулі протоколу вказано про керування ОСОБА_1 транспортним засобом 29 грудня 2024 року, але протокол було складено лише 14 січня 2025 року, тобто через 17 днів з дати вчинення інкримінованого правопорушення. Однак, як наголошує захисник, протокол про адміністративне правопорушення складається не пізніше 24 год. з моменту виявлення особи, яка вчинила правопорушення, у двох примірниках, один з яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності. Таким чином, даним фактам, на переконання захисника, судом також не було надано належної оцінки, що свідчить про відсутність повного, всебічного та об`єктивного розгляду справи. Більш того, захисник зазначає, що протокол про адміністративне правопорушення в присутності ОСОБА_1 не складався, відповідно з його змістом останній не знайомився та копію протоколу не вручалась. Окрім того, як вказує апелянт, Протокол серії ЕРП1 № 220490 від 14 січня 2025 року було складено без участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, якій не було роз`яснено процесуальних прав, не було надано можливості надати пояснення та не було проінформовано про суть і характер висунутого обвинувачення, що, у свою чергу, є грубим порушенням вимог ст. ст. 254, 256 КУпАП, ст. 6 Європейської Конвенції з захисту прав людини та основоположних свобод. Обставини, вказані у протоколі та постанові суду щодо перебування ОСОБА_1 в стані наркотичного сп`яніння не підтверджуються жодним доказом. 

Захисник Харчук О.П. у судовому засіданні в суді апеляційної інстанції 18 березня 2026 року, підтримуючи доводи, викладені в апеляційній скарзі, у т.ч. про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови місцевого суду, зазначив, що в суді першої інстанції у справі приймав участь на захист прав та інтересів ОСОБА_1 інший адвокат, який напередодні судового засідання надав до суду клопотання про відкладення з огляду на те, що ОСОБА_1 перебуває на лікарняному та не може прибути до Шевченківського районного суду м. Києва. Хоча у справі і не має певних додатків, долучених до цієї заяви, проте на день та час проведення розгляду справи 11 грудня 2025 року суд був повідомлений та мав клопотання про відкладення розгляду справи. Затягування судового процесу в ОСОБА_1 умислу не було і це не було десяте клопотання про відкладення розгляду справи, а тому суд безпідставно відмовив у задоволенні цього клопотання. Про прийняте рішення ОСОБА_1 дізнався з ЄДРСР. Наміру затягування розгляду справи не було, з урахуванням і положень ст.ст. 33, 36 КУпАП, якими передбачено розгляд справи в суді протягом року з дня складання протоколу про адміністративне правопорушення.
Щодо вимог апеляційної скарги, то додатково додав, що ніяких лікарських препаратів, у тому числі і прописані лікарем, чи заборонений препаратів у день досліджуваних подій ОСОБА_1 не вживав. А рецепт лікаря не означав, що ОСОБА_1 у той день приймав якісь лікарські препарати.
З відповіді КНМКЛ «Соціотерапія» від 2 квітня 2025 року, наданої на адвокатський запит та акту огляду № 006931 вбачається, що тестування зразків біологічного середовища ОСОБА_1 було здійснено методом тестування - ІХА за допомогою швидких тестів Boson Biotech діагностики in vitro, що є попереднім результатом, а більш специфічний альтернативний хімічний метод повинен бути проведений для отримання заключного результату, чого зроблено не було. В інструкції до цих швидких тестів прописано, що у разі позитивного результату тесту обов`язковим є підтвердження наявності наркотичного засобі або психотропної речовини саме лабораторним дослідженням.
Щодо кваліфікації дій ОСОБА_1 у даному провадженні, то захисник вважає, що така кваліфікація за ч. 2 ст. 130 КУпАП є хибною, оскільки попередня постанова за ч. 1 ст. 130 КУпАП щодо ОСОБА_1 не набрала законної сили.

У судовому засідання 20 квітня 2026 року захисник Рвачов О.О., який також представляє інтереси ОСОБА_1 , просив врахувати пакет документів, які були надані до Київського апеляційного суду 15 квітня 2026 року, у тому числі, акт медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння № 006931 від 29 грудня 2024 року щодо ОСОБА_1 та відповідь директора КНП «Київська міська клінічна лікарня № 10» ОСОБА_2 від 3 квітня 2026 року за № 061/10-1128, в якій, окрім іншого зазначено, що лабораторне дослідження біологічного середовища (сеча) ОСОБА_1 на визначення наркотичного засобу або лікарської речовини проведено методом імунохроматографічного аналізу (ІХА) із застосуванням медичних виробів для діагностики in vitro «Швидкі тести Boson Biotech для діагностики in vitro», виробником якого є «Сяминь Босон Ко., Лтд» Китайської Народної Республіки. Швидкі тести використовують у медичних закладах повсюди та повсякденно, проте при позитивному результаті лікар чи лаборант зобов`язані провести лабораторні дослідження для уточнення цих показників. І, хоча зміни до Інструкції внесені у червні 2025 року, проте по факту на час розгляду справи ці зміни вже були чинними. 

ОСОБА_1 окремо зазначив, що складалось враження, що суд мав прийняти неправомірне рішення та звинуватите його ( ОСОБА_1 ) у тому, що він перебував у стані наркотичного сп`яніння, оскільки аналізи, які були сфальсифіковані, показували, що він перебуває під дією лікарських препаратів, тому адвокат вважав за потрібне відкласти розгляд справи. Станом на дату прийнятого рішення він звертався до лікаря та відкривав лікарняний лист. Останнім захисником, хто приймав участь у суді першої інстанції, був адвокат Волошин.
Стосовно обставин провадження, то ОСОБА_1 зазначив, що він страждає на ряд захворювань, та йому були прописані відповідні ліки. За місяць до досліджуваних подій лікар виписав певні ліки, проте у день події препарати, призначені лікарем, не вживав. За кермом був тверезим. Він обізнаний з тим, що за рекомендаціями/порадами лікарів при прийомі барбовалу чи серцевих ліків не бажано сідати за кермо автомобіля. У тестах наявна помилка, оскільки седативні лікарські препарати він не приймав. Барбовал приймав, коли хворів, а за досліджуваних подій, перебуваючи за кермом, був у тверезому стані, нічого не приймав. Вважає, що була здійснена фальсифікація аналізів.
Перший раз, коли поліцейські склали протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП, то була відмова від проходження огляду. Він ( ОСОБА_1 ) довгий час таксує, у тому числі, і під час комендантської години. На той час, при тому, що проживає у м. Рівне, таксував у м. Києві.

Вислухавши пояснення ОСОБА_1 та його захисників Харчука О.П., Рвачова О.О. на підтримку як доводів клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, так і доводів апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи, викладені в апеляційній скарзі, дослідивши додатково надані дані, слід дійти такого висновку.

Відповідно до частини 2 статті 294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу. 
Перевіркою матеріалів справи встановлено, що 10 грудня 2025 року до суду направлено клопотання захисника про відкладення розгляду справи з долученим медичним висновком, за даними якого ОСОБА_1 з 10 грудня 2025 року хворіє.
Разом з тим, 11 грудня 2025 року суддею розглянуто матеріали справи щодо ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 130 КУпАП та винесена оскаржувана постанова.
Даних про направлення постанови ОСОБА_1 або його захиснику матеріали справи не містять. 
Доводи, викладені у клопотанні про поновлення строку, про те, що про наявність оскаржуваної постанови стало відомо лише 29 грудня 2025 року, матеріалами справи не спростовані. 
З огляду на викладене, апеляційний суд доходить висновку, що ОСОБА_1 та його захисником строк на апеляційне оскарження постанови пропущений з поважний причин, а тому підлягає поновленню. 

Що ж стосується доводів апеляційної скарги, то слід дійти такого висновку. 

Згідно з вимогами ст.ст. 278, 280 КУпАП, суд першої інстанції при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення має вирішити питання про правильність складання протоколу та інших матеріалів справи, чи є необхідність у витребуванні додаткових матеріалів, а при розгляді справи зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. 

Приймаючи рішення про винуватість ОСОБА_1 , місцевий суд в оскаржуваній постанові вказав про те, що, дослідивши наявні у розпорядженні матеріали, а саме дані: протоколу про адміністративне правопорушення, переглянувши відеозапис, яким підтверджується факт проходження у встановленому законом порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння, висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції №006931 від 1 січня 2025 року, у зв`язку дійшов висновку, що обставини зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення, знайшли своє підтвердження в судовому засіданні.
Суд також зазначив, що з довідки щодо проведених заходів встановлення повторності вчиненого адміністративного правопорушення за підписом поліцейського взводу № 2 роти № 3 батальйону № 3 полку № 1 (з обслуговування правого берега) управління патрульної поліції міста Києва Департаменту патрульної поліції старшого лейтенанта поліції Васечко Л. вбачається, що ОСОБА_1 21 серпня 2024 року вчинено адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачено ч. 1 ст. 130 КУпАП. Постановою Рівненського міського суду Рівненської області (справа № 569/16261/24) від 21 жовтня 2024 року останнього було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачено ч. 1 ст. 130 КУпАП, що у свою чергу, спростовує доводи захисника про відсутність ознак повторності правопорушення.
За таких обставин, суд дійшов висновку про визнання ОСОБА_3 винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП, та притягнув останнього до адміністративної відповідальності в межах санкції, передбаченої вказаною статтею.

Однак, апеляційний суд частково погоджується з висновками суду першої інстанції, викладеними в оскаржуваній постанові, та вважає, що висновки суду першої інстанції не у повній мірі відповідають фактичним обставинам справи, на що обґрунтовано послався захисник в апеляційній скарзі та під час апеляційного розгляду справи.

Згідно з п. 1.9 Правил дорожнього руху особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.
Відповідно до положень ст. 16 Закону України «Про дорожній рух» (із змінами та доповненнями) водій, серед іншого, зобов`язаний:
- виконувати розпорядження поліцейського, а водії військових транспортних засобів - посадових осіб військової інспекції безпеки дорожнього руху Військової служби правопорядку у Збройних Силах України, що даються в межах їх компетенції, передбаченої чинним законодавством, Правилами дорожнього руху та іншими нормативними актами;
- не допускати випадків керування транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також не передавати керування транспортним засобом особі, яка перебуває в такому стані або під впливом таких препаратів.
Згідно з п. 2.9 (а) Правил дорожнього руху водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Частиною 1 статті 130 КУпАП передбачена відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.
Проведення огляду на стан сп`яніння здійснюється в порядку, встановленому ст. 266 КУпАП, Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним Наказом МВС України та МОЗ України 9 листопада 2015 року № 1452/735. 

Під час апеляційного розгляду беззаперечно встановлено, що транспортний засіб під керуванням ОСОБА_1 був зупинений працівниками поліції, та в ході спілкування після перевірки ОСОБА_1 по внутрішній базі працівниками поліції ОСОБА_1 було висунуто вимогу пройти огляд на стан сп`яніння, оскільки у нього виявлені ознаки наркотичного сп`яніння. ОСОБА_1 погодився на проходження такого огляду, заперечуючи вживання будь-яких заборонених речовин. 

З матеріалів справи встановлено, що 25 листопада 2024 року ОСОБА_1 у зв`язку з встановленим у нього діагнозом: гіпертонічна хвороба ІІ ст.., ІІ стадія, синусова тахікардія, ст. ФК іі, виписане лікування, яке включає у себе застосування медичних препаратів, у т.ч. барбовал та корвалкапекстра тривалий період.
За змістом Інструкції для медичного застосування корвалкапекстра відсутня заборона керування транспортними засобами, вказується про те, що при керуванні транспортними засобами слід враховувати, що може викликати порушення координації та швидкості психомоторних реакцій, що слід враховувати під час вирішення питання щодо керування транспортними засобами чи роботі з іншими механізмами.
Щодо барбовала, то в Інструкції вказано, що препарат може спричиняти сонливість та запаморочення, тому в період лікування пацієнтам не рекомендується працювати з небезпечними механізмами та керувати транспортними засобами.

У суді апеляційної інстанції повторно досліджений висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 1 січня 2025 року № 006931, складений 29 грудня 2024 року на підставі даних, що містяться в акті медичного огляду особі. У п. 10 означеного висновку зазначено, що ОСОБА_1 перебуває під дією седативних лікарських препаратів (барбітуратів) (ас. 5).

На звернення захисника з адвокатським запитом до КНП «Київська міська клінічна лікарня № 10» надана світлокопія акту медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції № 006931 від 29 грудня 2024 року стосовно ОСОБА_1 , за змістом якого слідує, що: ОСОБА_1 ззовні охайний, без видимих травматичних ушкоджень; поведінка напружена, загальмована, настрій нестійкий, увага порушена, без скарг; в свідомості, орієнтований всебічно вірно; має змазаність мови; видимі слизові бліді, склери…..; дихання не змінене, 16 подихів на хвилину, пульс 81 уд/хв., артеріальний тиск 141/78 мм.рт.ст./хв..4; зіниці не змінені; ністагм при погляді вбік не виявлено; рухова сфера збережена; міміка млява; хода хитка; нестійкий позі Ромберга, хиткий; пальце-носова проба виконується з корекцією; наявне тремтіння повік, пальців рук; зі слів ЧЬТ заперечує; зі слів психодитивні речовини не вживає; запах алкоголю з рота відсутній; не має ознак алкогольного сп`яніння; обстеження через 20 хв. не досліджувалось; інші прояви та симптоми відсутні.
У п. 20 цього акту зазначений «Висновок та діагноз за результатами огляду» - стан сп`яніння внаслідок вживання наркотичних речовин, лікарських препаратів.
У п. 23 «Метод лабораторного тестування» - ІХА.
У п. 24 «Результат лабораторних тестів» зазначено - виявлено барбітурати; інші заявлені речовини - не виявлено.
У п. 25 акту «Заключний діагноз (за результатами огляду та тестів)» вказано - стан сп`яніння внаслідок вживання седативних лікарських препаратів - барбітуратів.

При цьому на  адвокатський запит адвоката Харчука О. КНП «Київська міська клінічна лікарня № 10» надано копію Інструкції по використанню медичних виробів для діагностики in vitro «Швидкі тести Boson Biotech для діагностики in vitro» (виробник «Сямінь Босон Біотек Ко., Лтд. КНР), з якого, у т.ч., вбачається, що «…Цей тест надає лише попередній аналітичний результат. Більш специфічний альтернативний хімічний метод повинен бути проведений для отримання заключного результату. Управління служби лікування наркотичної залежності і психічних розладів (SAMHSA) визначила метод газової хроматографії/масспектроскопії (ГХ/МС) переважним підтверджуючим методом. Необхідно врахувати клінічний стан пацієнта при отриманні будь-якого результату тесту на зловживання наркотиками, особливо при отриманні попереднього позитивного результату. Офіційний тест на фальсифікацію є тестом для валідації цілісності зразка сечі і не повинен бути використаний для діагностики in vitro..
…Барбітурати - відносяться до групи ліків, що випускаються за рецептом, якими часто зловживають. Вони пригнічують центральну нервову систему. Висока доза викликає збудження,здійснює седативний ефект та пригнічує дихання. Більш гостра реакція викликає дихальний колапс і кому. Тривалість дії короткотривалих барбітуратів, таких як секобарбітул, становить від 3 до 6 годин. Тривалість дії довготривалих барбітуратів, таких як фебарбітал, становить від 10 до 20 годин. Короткотривалі барбітурати, зазвичай, виявляються в сечі протягом 4-6 днів, в той час як довготривалі можуть бути виявлені протягом 30 днів. Барбітурати виводяться з сечею у незмінному виді, а також у виді гадроксильованих похідних, карбоксильованих похідних та кон`югатів глюкуроніду…»

Для повного та всебічного розгляду справи у судове засідання суду апеляційної інстанції викликалась лікар ОСОБА_4 , якою складений висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції 1 січня 2025 року за № 006931 щодо ОСОБА_1 .
Листом директора КНП «Київська міська клінічна лікарня № 10» ОСОБА_2 від 27 квітня 2026 року № 061/10-1434 Київський апеляційний суд поінформовано, що наказом КНП «Київська міська клінічна лікарня № 10» від 13 квітня 2026 року № 195к лікар-нарколог відділення медичних оглядів на стан алкогольного та наркотичного сп`яніння ОСОБА_4 з 13 квітня 2026 року звільнена за власним бажанням.

Частиною 1 ст. 130 КУпАП передбачена відповідальність як за керування транспортними засобами особами в стані наркотичного сп`яніння, так і під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Оскільки за Висновком та за змістом Акту медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції № 006931 від 29 грудня 2024 року стосовно ОСОБА_1 , встановлено, що за результатами огляду та тестів встановлено, що ОСОБА_1 перебував у стані сп`яніння внаслідок вживання седативних лікарських препаратів - барбітуратів, а за змістом протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР 1 № 220490, складеного щодо ОСОБА_1 інспектором взводу № 1 роти № 7 батальйону № 4 полку № 1 УПП у місті Києві лейтенантом поліції Нестеренком Ю.О., 29 грудня 2024 року о 09.00 год. в м. Києві по пр-ту Берестейський, 2, ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Volkswagen Golf» державний номерний знак НОМЕР_1 у стані наркотичного сп`яніння повторно протягом року, з посиланням на те, що огляд на стан сп`яніння зі згоди водія проводився у встановленому законом порядку у лікаря-нарколога, що підтверджується висновком № 006931, з метою усунення суперечності щодо стану ОСОБА_1 до суду викликався працівник поліції Нестеренко Ю.О., який не з`явився. 

За наведеного, дані Висновку та Акту медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції № 006931 від 29 грудня 2024 року стосовно ОСОБА_1 спростовують обставини вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, викладені як у протоколі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , так і в оскаржуваній постанові. 

Згідно з пунктом 4 Рішення Конституційного Суду України від 22 грудня 2010 року № 23-рп/2010 конституційний принцип правової держави передбачає встановлення правопорядку, який повинен гарантувати кожному утвердження і забезпечення прав і свобод людини (статті 1, 3, частина друга статті 19 Основного Закону України). Конституція України визначає основні права і свободи людини і громадянина та гарантії їх дотримання і захисту, зокрема: ... юридична відповідальність особи має індивідуальний характер (частина друга статті 61); обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях; усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь (частина третя статті 62); конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України (частина перша статті 64).
У відповідності до п. 4.1 вказаного Рішення, Конституційний Суд України дійшов висновку, що адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах та правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні. 

З огляду на обставини, встановлені під час апеляційного розгляду, те, що збір судом доказів на підтвердження винуватості особи за відсутністю сторони обвинувачення у справах про адміністративне правопорушення свідчить про порушення права особи на неупереджений судовий розгляд, за відсутності належних та допустимих доказів на підтвердження вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення за обставин, викладених як в оскаржуваній постанові, так і у протоколі про адміністративне правопорушення, апеляційний суд доходить висновку, що сукупністю доказів у справі не доведена наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП, а саме у тому, що він 29 грудня 2024 року о 09.00 год. в м. Києві по пр-ту Берестейський, 2, керував транспортним засобом «Volkswagen Golf», державний номерний знак НОМЕР_1 в стані наркотичного сп`яніння, повторно протягом року, чим порушив п. 2.9 ПДР України.

Оскільки винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення за викладених у протоколі про адміністративне правопорушення не доведена, а Кодексом України про адміністративні правопорушення не передбачено рішення суду у разі недоведеності винуватості особи у вчиненні адміністративного правопорушення, постанова суду підлягає скасуванню із закриттям провадження у справі на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП, за викладених у протоколі про адміністративне правопорушення обставин, а апеляційна скарга захисника підлягає до задоволення частково.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суддя апеляційного суду, -
П О С Т А Н О В И Л А:
Поновити захиснику Харчуку Олександру Петровичу строк на апеляційне оскарження постанови Шевченківського районного суду м. Києва від 11 грудня 2025 року щодо ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 130 КУпАП.

Апеляційну скаргу захисника Харчука Олександра Петровича - задовольнити частково.

Постанову Шевченківського районного суду м. Києва від 11 грудня 2025 року щодо ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 130 КУпАП - скасувати, провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 130 КУпАП за обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 220490 від 14 січня 2025 року, - закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя 
Київського апеляційного суду М.А.Васильєва