Справа № 939/3552/25  суддя в І-й інстанції Герасименко М.М.
Провадження № 33/824/4019/2026 суддя в ІІ-й інстанції Фінагеєв В.О.
Категорія: ч. 1 ст. 130 КУпАП

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

П О С Т А Н О В А
Іменем України
07 вересня 2026 року м. Київ

Суддя Київського апеляційного суду Фінагеєв В.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника  ОСОБА_1  адвоката Коваленко Тетяни Василівни на постанову Бородянського районного суду Київської області від 16 липня 2026 року у справі про адміністративне правопорушення про притягнення до адміністративної відповідальності  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , за ч. 1 ст. 130 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення від 07 листопада 2025 року серії ЕПР1 № 506282, 07 листопада 2025 року о 18 год. 10 хв. у селі Загальці, Бучанського району, Київської області по вулиці Свободи, 13, водій ОСОБА_1 керував автомобілем марки «Volkswagen Golf», д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода, порушення мови. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатору «Alcotest Drager 6820» та проведення такого огляду в медичному закладі Ірпінській МЦРЛ відмовився, що зафіксовано на службову бодікамеру Motorola VB400V3859880. Вказаними діями ОСОБА_1 порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП. 
Постановою Бородянського районного суду Київської області від 16 липня 2026 року  ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КпАП України, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000.00 гривень, з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 1 рік. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у сумі 605,60 грн.
Ухвалюючи оскаржувану постанову, місцевий суд дійшов висновку, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням, захисник ОСОБА_1 адвокат Коваленко Т.В. подала апеляційну скаргу, у якій просить скасувати постанову місцевого суду та закрити провадження у справі за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення. 
В обґрунтування доводів апеляційної скарги захисник ОСОБА_1 адвокат Коваленко Т.В. зазначає, що на відповідний адвокатський запит стороною захисту отримано відповідь, що надати оригінальну та повну версію відеозапису зі службового автомобіля та боді камер інспектора СРПП відділення поліції №2 Бучанського РУП ГУНП в Київській області ст. лейтенанта поліції Яценка С.С. неможливо в зв`язку з тим, що строк зберігання відеозаписів з портативних відео реєстраторів становить 30 діб. Проте, суддя постановою суду від 21 січня 2026 року самостійно, без згоди сторони захисту відправила матеріали на доопрацювання, що взагалі не передбачено нормами КУпАП та розцінюється як зацікавленість та збирання доказів по справі. Згодом у призначеному судовому засіданні суддею повідомлено, що на адресу суду надійшов відеозапис події відносно ОСОБА_1 , однак в матеріалах справи містилась відповідь на адвокатський запит про відсутність такого запису, тому стороною захисту поставлено отриманий відеофайл не дійсним та недопустимим доказом. Факт вживання алкогольних напоїв ОСОБА_1 заперечує. Процедура проведення огляду проведена з порушенням інструкції, відео фіксація не була проведена, свідки не залучалися. Будь яких доказів, які б підтверджували факт керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, в матеріалах справи відсутні. Зміст протоколу є формальними, оскільки у фабулі правопорушення не зазначено ознаки, на підставі яких інспектор припустив, що ОСОБА_1 перебуває в стані алкогольного сп`яніння. Це в свою чергу свідчить про ігнорування прав ОСОБА_1 як особи, яка притягається до відповідальності. У протоколі не вказана марка технічного пристрою, за допомогою якого здійснювався запис правопорушення, відсутні відомості про його сертифікацію, де саме він був розміщений. Відеоматеріали до матеріалів справи не долучено. У разі відсутності можливості відео фіксації порушення ПДР, інспектор поліцій мав залучили двох свідків, чого не було зроблено. Крім того, матеріали справи не містять доказів на підтвердження керування транспортним засобом ОСОБА_1 .
Заслухавши пояснення захисника  ОСОБА_1 - адвоката Коваленко Т.В., перевіривши матеріали справи та вивчивши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає її такою, що не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Відповідно до ч. 1 ст. 130 КУпАП керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, тягнуть за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб - накладення штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Згідно з п. 2.5 ПДР водій повинен на вимогу працівника міліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.
Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП серед ряду завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є: всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.
Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Відповідно до вимог ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.
Згідно ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачена адміністративна відповідальність.
Склад адміністративного правопорушення - це встановлена адміністративним законодавством сукупність об`єктивних і суб`єктивних ознак, за наявності яких діяння вважається адміністративним правопорушенням. Цими ознаками є об`єкт, об`єктивна сторона, суб`єкт та суб`єктивна сторона і відсутність хоча б однієї з цих ознак означає відсутність складу адміністративного правопорушення в цілому.
Відповідно до ч. 1 ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, прізвище викривача (за його письмовою згодою), якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.
Місцевий суд дійшов обґрунтованого висновку про те, що ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, яке полягало у відмові від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння. 
Відповідно до розділу ІІ «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» за наявності ознак, передбачених пунктом 3 розділу І цієї Інструкції, поліцейський проводить огляд на стан сп`яніння за допомогою спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом. 
З метою забезпечення достовірності результатів огляду водіїв транспортних засобів, які мають бути оглянуті в закладах охорони здоров`я, поліцейський забезпечує доставку цих осіб до найближчого закладу охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення.
Зі змісту зазначеної норми вбачається, що у працівника поліції виникає право візуально перевірити наявність ознак алкогольного сп`яніння у водія. Разом з тим, у разі наявності підстав вважати, що такі ознаки наявні, поліцейський пропонує водієві пройти огляд на стан сп`яніння на місці за допомогою спеціального технічного засобу чи в закладі охорони здоров`я, а водій зобов`язаний пройти такий огляд, для підтвердження чи спростування зазначених обставин. 
Судом встановлено, що 07 листопада 2025 року о 18 год. 10 хв. у селі Загальці, Бучанського району Київської області по вулиці Свободи, 13, водій ОСОБА_1 керував автомобілем марки «Volkswagen Golf», д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода, порушення мови. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатору «Alcotest Drager 6820» та проведення такого огляду в медичному закладі Ірпінській МЦРЛ відмовився, що зафіксовано на службову бодікамеру Motorola VB400V3859880.
Як було зазначено вище, відповідно до «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» у працівника поліції виникає право візуально перевірити наявність ознак алкогольного сп`яніння у водія. Незгода останнього з наявністю у нього ознак сп`яніння не надає водієві права відмовлятися від запропонованого поліцейським огляду на стан сп`яніння.
В даному випадку пройти такий огляд водій зобов`язаний в силу вимог п. 2.5 правил, незалежно від того вважає він наявними чи відсутніми підстави до такого огляду.
Відеозаписом з камери поліцейського підтверджується вчинення  ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. Відеозапис відображає чітку і логічну послідовність дій, а також спілкування співробітників поліції із водієм в обсязі, достатньому для вирішення питання про наявність події адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та винуватості  ОСОБА_1 у його вчиненні.
На вказаному відеозаписі зафіксовано, що на запитання поліцейського, куди прямує ОСОБА_1 , останній відповів, що їде на вулицю Поповича, оскільки його попросили, тобто, не заперечував факт керування транспортним засобом.
Крім того, 07 листопада 2025 року винесена постанова про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, серії ЕНА №6106517 про те, що 07 листопада 2025 року о 18 год. 22 хв. у селі Загальці, Бучанського району Київської області по вулиці Свободи, 13, водій ОСОБА_1 керував автомобілем марки «Volkswagen Golf», д.н.з. НОМЕР_1 обладнаним засобами пасивної безпеки та не був пристебнутий ременем безпеки, чим порушив п. 2.3.в ПДР України та вчинив правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 121 КУпАП.
Доказів оскарження та скасування зазначеної постанови матеріали справи не містять. 
ОСОБА_1 було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння та роз`яснено наслідки відмови від проходження огляду на стан сп`яніння.  ОСОБА_1 , не заперечуючи факт керування транспортним засобом,відмовився від проходження огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння, як на місці зупинки транспортного засобу, так і у лікарня-нарколога. 
Отже, вина  ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, є доведеною, зокрема, наявним у матеріалі справи відеозаписом, на якому зафіксовано факт відмови  ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння.
Твердження, викладені в апеляційній скарзі про те, що дії місцевого суду, які полягали у направленні справи для належного оформлення, свідчать про зацікавленість суду та збирання нових доказів по справі, що є порушенням принципу змагальності, апеляційний суд вважає безпідставними, з огляду на наступне.
Як вбачається із матеріалів справи, постановою Бородянського районного суду Київської області від 21 січня 2026 року справу про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, відносно ОСОБА_1 повернуто до відділення поліції № 2 Бучанського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області для належного оформлення. Підставою для направлення справи для належного оформлення стало те, що на доданому до матеріалів справи оптичному диску відеозапис події, яка мала місце 07 листопада 2025 року в с. Загальцях Бучанського району Київської області за участі ОСОБА_1 , не відтворюється.
Не дивлячись на те, що нормами діючого КУпАП не передбачено право суду направляти справу на доопрацювання, такі дії суду узгоджуються з вимогами ст. 252 та ст. 280 КУпАП та були спрямовані на забезпечення можливості дослідження доказів, наявних в матеріалах справи.
Беззаперечним є факт, що відео з місця зупинки водія ОСОБА_1 , який керував автомобілем марки «Volkswagen Golf», д.н.з. НОМЕР_1 надавалось суду органами поліції разом зі справою.
Неможливість дослідити наданий суду доказ з технічних причин (пошкодження запису чи носія, неякісне записування відеофайлу, тощо) позбавляє суд надати оцінку зазначеному доказу.
Відтак, з метою досягнення завдань провадження у справі про адміністративне правопорушення, яким згідно приписів ст. 245 КУпКП є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, місцевий суд мав забезпечити дослідження усіх наданих органом поліції доказів, а відтак повторно витребувати в поліції, раніше наданий доказ.
Витребування судом раніше наданого доказу, дослідження якого є неможливим через технічні питання - не є збиранням нових доказів, а відтак не є порушенням принципу змагальності чи перебиранням на себе обов`язку доказування у справі.
В даному випадку витребування судом зазначеного доказу було направлене на забезпечення можливості всебічного розгляду усіх обставин справи через забезпечення можливості дослідження усіх наданих суду доказів, в тому числі і відеозаписів, які неможливо було відтворити.
Доводи апеляційної скарги в частині не керування автомобілем ОСОБА_1 є безпідставними, оскільки спростовуються як наданими суду відеозаписами так і поясненнями самого ОСОБА_1 , який перебуваючи за кермом щойно зупиненого автомобіля, не заперечував факту керування ним.
Апеляційна скарга не містить інших доводів, які б вказували на незаконність притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.
Відповідно до ч. 2 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.
Апеляційний суд застосовує загальноприйнятий європейський стандарт доказування «поза розумним сумнівом», сформульований у рішеннях ЄСПЛ, зокрема від 14 лютого 2008 року у справах «Кобець проти України» (п.43) та «Авшар проти Туреччини» (п. 282), «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21 квітня 2011 року, «Барбера, Мессеге і Ябардо про Іспанії» від 6 грудня 1998 року, згідно яких доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом.
Враховуючи зазначене, місцевим судом було прийнято законне та обґрунтоване рішення щодо винуватості  ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, з наведенням обґрунтованих мотивів прийнятого рішення. 
На підставі викладеного, керуючись ст. 245, 280, 294 КУпАП, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу захисника  ОСОБА_1 адвоката Коваленко Тетяни Василівнизалишити без задоволення. 
Постанову Бородянського районного суду Київської області від 16 липня 2026 року залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає. 
Повне судове рішення виготовлене 11 вересня 2026 року.

Суддя В.О. Фінагеєв