ЗОЛОТОНІСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
23 липня 2026 року | Справа №: 695/2221/26

Номер провадження 3/695/1016/26 

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 липня 2026 року | м. Золотоноша

Суддя Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області Апанасенко К.І., розглянувши матеріали справи, які надійшли від Головного управління ДПС у Черкаській області про притягнення до адміністративної відповідальності
Том ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина Королівства Бельгія, керівника ТОВ “Гранекс Черкаси”, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,
за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 163-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення,
УСТАНОВИВ:
Том ОСОБА_1 , працюючи керівником ТОВ “Гранекс Черкаси” (код ЄДРПОУ 31423617, Черкаська область, Золотоніський район, с. Деньги, вул. Центральна, буд. 127), допустив порушення вимог п.185.1 ст.185. п.187.1 ст.187, п.188.1 ст.188. п.189.9 ст. 189, п.198.1, п.198.2. п.198.3. п. 198.5, п.198.6 ст. 198 Податкового кодексу України, в результаті чого занижено податок на додану вартість на загальну суму 1625696 грн., в т.ч. за січень 2021 року на суму 854650 грн., за січень 2022 року на суму 32902 грн., за лютий 2022 року на суму 171254 гри., за березень 2022 року на суму 14257 грн, за травень 2022 року на суму 209860 грн., за червень 2022 року на суму 79446 грн., за січень 2023 року на суму 75368 грн., за березень 2023 року на суму 4013 грн., за квітень 2023 року на суму -3538 грн.. за вересень 2024 року на суму 87900 грн., за січень 2025 року на суму 16204 грн., за березень 2025 року на суму 44930 грн., за квітень 2025 року на суму 6896 грн., за червень 2025 року на суму 2228 грн., за липень 2025 року на суму 3368 грн., за серпень 2025 року на суму 6798 грн., за вересень 2025 року на суму 12084 гривень: вимог п.185.1 ст.185, п.187.1 ст.187, п.188.1 ст.188, п.189.9 ст. 189, п.198.1, п.198.2, п.198.3, п. 198.5, п.198.6 ст. 198 Податкового кодексу України, в результаті чого завищено від`ємне значення податку на додану вартість за грудень 2025 року на суму 40175 гривень, вимог п. 201.1, 201.10. ст. 201 Податкового кодексу України, в результаті чого не складено та не зареєстровано в Єдиному реєстрі податкових накладних податкові накладні: з податком на додану вартість на суму 604818,95 грн.; з обсягом постачання на суму 4980126,47 грн., вимог п. 201.10 ст. 201 Податкового кодексу України, в результаті чого несвоєчасно зареєстровано в Єдиному реєстрі податкових накладних податкові накладні з податком на додану вартість в сумі 8968,80 грн. в термін від 31 до 60 календарних днів, вимог п. 1 ст. 28 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, спиртових дистилятів, біоетанолу, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, тютюнової сировини, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального» від 18.06.2024 №3817-1Х, у зв`язку зі зберіганням пального без наявності відповідної ліцензії в періоді з 19.09.2025 по 13.10.2025; вимог п. 63.3 ст. 63 Податкового кодексу України, абз. 1 п. 8.4, п. 8.5 розд. VIII Порядку обліку платників податків і зборів, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 09.12.2011 №1588, в результаті чого не подано 40 повідомлень та не своєчасно подано 210 повідомлень про об`єкти оподаткування або об`єкти, пов`язані з оподаткуванням або через які провадиться діяльність, за формою №20-ОПП, що встановлено актом податкової перевірки від 20.05.2026 № 7912/23-00-07-01-01/31423617.
У судове засідання Том ОСОБА_1 не з`явився, але до суду від представника захисника Аполонова О.В. надійшла заява про розгляд справи без участі захисника та Том Марія Х. Ван Гоі. Просив провадження по справі закрити в зв`язку з малозначністю та надав письмові пояснення по суті порушення. 
Вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, дослідивши наявні у справі докази в їх сукупності, суд дійшов такого висновку.
Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом. 
Згідно із ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. 
Відповідно до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю. 
Згідно зі ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням визначається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено відповідальність.
Диспозицією ч. 1 ст. 163-1 КУпАП передбачена відповідальність за відсутність податкового обліку, порушення керівниками та іншими посадовими особами підприємств, установ, організацій встановленого законом порядку ведення податкового обліку, у тому числі неподання або несвоєчасне подання аудиторських висновків, подання яких передбачено законами України. 
Як установлено Головним управлінням ДПС у Черкаській області у період з 13.04.2026 по 24.04.2026 під час документальної планової виїзної перевірки ТОВ “Гранекс Черкаси”, яке очолює Том ОСОБА_1 , у період з 01.01.2021 по 31.12.2025 у податковому обліку підприємства допущені чисельні порушення податкового обліку: занижено податок на додану вартість, завищено від`ємне значення податку на додану вартість, допущено зберігання пального без наявності відповідної ліцензії, не подано 40 повідомлень та несвоєчасно подано 210 повідомлень про об`єкти оподаткування або об`єкти, пов`язані з оподаткуванням або через які провадиться діяльність, за формою №20-ОПП, чим порушено вимоги п. 63.3 ст. 63, п.185.1 ст.185, п.187.1 ст.187, п.188.1 ст.188, п.189.9 ст. 189, п.198.1, п.198.2, п.198.3, п. 198.5, п.198.6 ст. 198, п. 201.1, 201.10 ст. 201 Податкового кодексу України, вимоги п. 1 ст. 28 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, спиртових дистилятів, біоетанолу, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, тютюнової сировини, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального» від 18.06.2024 №3817-1Х, абз. 1 п. 8.4, п. 8.5 розд. VIII Порядку обліку платників податків і зборів, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 09.12.2011 №1588.
Ці обставини встановлені в акті про результати документальної планової виїзної перевірки щодо дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства від 20.05.2026 № 7912/23-00-07-01-01/31423617.
Отже, Том ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 163-1 КУпАП, - порушення встановленого законом порядку ведення податкового обліку.
Протокол про адміністративне правопорушення № 305/23-00-07-01-01 від 20.05.2026 відносно Том ОСОБА_1 складено в установленому законом порядку.
Щодо наданих письмових пояснень захисника та клопотання про закриття провадження у зв`язку з малозначністю суддя зазначає наступне.
Частиною другою статті 61 Конституції України визначено, що юридична відповідальність особи має індивідуальний характер.
Дана норма Конституції свідчить про те, що відповідальність особи за вчинення правопорушення у кожному випадку є окремою та персональною за своїми ознаками.
Відповідно до положень статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди застосовують рішення Європейського суду з прав людини як джерело права.
Дотримуючись вимог вищенаведеного закону, суд бере до уваги наступну практику Європейського суду з прав людини.
Європейський суд з прав людини в своєму рішенні у справі «Ісмаїлов проти росії» від 06.11.2008 року зазначив, що згідно з принципом верховенства права однією з підвалин демократичного суспільства, який закріплений в усіх статтях Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, при розгляді справи та призначенні стягнення потрібно досягти справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи, щоб під час відповідного втручання був дотриманий принцип законності і воно не було свавільним, тобто стягнення повинне бути пропорційним, воно має відповідати тяжкості скоєного правопорушення, а також його наслідкам.
Нормою статті 22 КУпАП передбачено, що при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган (посадова особа), уповноважений вирішувати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.
Положення цієї статті, згідно примітки, не застосовуються до правопорушень, передбачених частинами третьою і четвертою статті 51, частиною четвертою статті 121, частиною п`ятою статті 122, статтями 122-2, 122-4, частиною третьою статті 123, частинами другою – п`ятою статті 126, статтями 130 та 161-1 цього Кодексу.
З урахуванням наведеного слід дійти висновку, що положення статті 22 КУпАП відображають принцип індивідуалізації адміністративної відповідальності, який означає відповідність заходу впливу, який обирається для правопорушника, меті адміністративній відповідальності.
Він передбачає як індивідуальний підхід до застосування примусових заходів залежно від особистих якостей правопорушника та характеру і обставин вчинення проступку, так і можливість пом`якшення і навіть відмови держави від застосування заходів відповідальності, якщо її мета може бути досягнута іншим шляхом.
Малозначність як ознака адміністративного правопорушення характеризується певним ступенем суспільної небезпечності, але таким, що не потребує застосування заходів адміністративного впливу.
При цьому зазначена норма закону не містить будь-якого переліку умов або обставин, наявність яких дозволила би судити про малозначність правопорушення, а також застережень щодо неможливості її застосування до цього складу адміністративного правопорушення. У кожному конкретному випадку суд має вирішувати питання про визнання діяння малозначним, виходячи, зокрема, з того, що його наслідки не становлять великої суспільної небезпеки, не завдали, або не здатні завдати значної шкоди суспільним або державним інтересам, правам та свободам інших осіб.
З огляду на встановлені судом обставини, обсяг і кількість допущених порушень у податковому обліку очолюваного Том ОСОБА_1 підприємства є достатньо суттєвою, що свідчить про серйозність завданої суспільним інтересам шкоди і виключає можливість трактування вчинених порушень як малозначних. Доказів відшкодування шкоди, сплати штрафних санкцій до бюджету захисник суду не надав.
Щодо покликання захисника на відсутність умислу в діях Том ОСОБА_1 , то умисел не є обов`язковим елементом суб`єктивної сторони правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 163-1 КУпАП. Відносно заперечень захисником протиправності окремих порушень податкового законодавства, інкримінованих Том ОСОБА_1 , то відповідні належні докази, які би спростовували положення наданих суду акта про результати перевірки та протоколу про адміністративне правопорушення, захисник суду не надав. Витяг з акту податкової перевірки від 20.05.2026 № 7912/23-00-07-01-01/31423617 та надані захисником документи не містять інформації про надання Том ОСОБА_1 перевіряючому органу обгрунтованих заперечень на цей акт або їхнє врахування перевіряючим органом. 
Тому суд доходить висновку, що вина Том ОСОБА_1 в інкримінованому йому правопорушенні встановлена, та він підлягає відповідальності у загальному порядку.
При накладенні стягнення суддя відповідно до ст. 33 КУпАП враховує характер та ступінь суспільної небезпеки вчиненого правопорушення та особу правопорушника, ступінь вини, майновий стан, обставини, що обтяжують і пом`якшують відповідальність.
Обставин, що пом`якшують та обтяжують відповідальність за адміністративне правопорушення, згідно зі ст. 34, 35 КУпАП судом не встановлено.
Відповідно до положень ст. 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчинення нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.
З урахуванням особи правопорушника та ступеня його вини, характеру та суспільної небезпеки вчиненого ним правопорушення, суддя вважає, що до Том ОСОБА_1 слід застосувати стягнення у виді штрафу в межах санкції ч. 1 ст. 163-1 КУпАП, що є достатньою мірою відповідальності з метою його виховання, а також запобігання вчиненню нових правопорушень.
Положеннями ст. 40-1 КУпАП передбачено, що в провадженні по справі про адміністративне правопорушення в разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується судовий збір особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.
Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення з правопорушника підлягає стягненню судовий збір у розмірі 0,2 прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що з 01.01.2026 року складає 665,60 грн.
Керуючись ст. 9, 23, 40-1, ч. 1 ст. 163-1, 251, 252, 280, 283, 284, 294, 307, 308 КУпАП, ст. 4 Закону України «Про судовий збір», суддя
ПОСТАНОВИВ:
Том ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 163-1 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що в грошовому еквіваленті становить 85,00 грн (вісімдесят п`ять) гривень .
Стягнути з Том ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 665 (шістсот шістдесят п`ять) грн 60 коп.
Штраф має бути сплачений порушником не пізніше, як протягом п`ятнадцяти днів із дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження даної постанови - не пізніше як через п`ятнадцять днів із дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.
У разі несплати штрафу в указаний строк штраф підлягає стягненню з правопорушника в примусовому порядку в подвійному розмірі.
Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.
Постанова може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду через Золотоніський міськрайонний суд Черкаської області протягом 10 днів з дня її винесення.

Суддя К.І. Апанасенко