Справа № 496/4745/26
Провадження № 3/496/1807/26

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
09 вересня 2026 року м. Біляївка
Біляївський районний суд Одеської області в складі:
головуючого судді - Пасечник М.Л.
за участю секретаря - Кабанової К.С. 
адвоката - Врона А.В.
розглянувши матеріали, які надійшли від Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, про притягнення до адміністративної відповідальності:
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , (РНОКПП: НОМЕР_1 ),
який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,
за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП,
В С Т А Н О В И В:
06.06.2026 року об 11:00 год. за адресою: траса М05 451 км.+100м. ОСОБА_1 керував транспортним засобом Mercedes Benz GL 350 CDI д.н.з. НОМЕР_2 , з явними ознаками наркотичного сп`яніння, а саме неприродна блідість та поведінка, що не відповідає обстановці, виражене тремтіння пальців рук. Від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння водій відмовився, чим порушив вимоги п.2.5. ПДР України, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст. 130 КУпАП. 
ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив.
Адвокат Врона А.В., діючий в інтересах ОСОБА_1 , в судовому засіданні просив закрити провадження у справі відносно останнього та підтримав подане письмове клопотання про закриття провадження.
Адвокат Врона А.В. через систему «Електронний суд» надіслав клопотання, в якому просив провадження у справі № 496/4745/26 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП - закрити у зв`язку із відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
В обґрунтування клопотання зазначено, що дії співробітників поліції по складанню протоколу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 є протиправними та такими, які не відповідають належній процедурі по притягненню особи до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП, що порушують права та свободи останнього. Так, у протиправному протоколі відносно ОСОБА_1 вказано, що даний протокол був складений на підставі відмови останнього від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР. Вищевикладене не відповідає дійсності та співробітники поліції мають на меті ввести суд в оману. Співробітниками поліції було зупинено транспортний засіб, яким керував ОСОБА_1 на трасі М05 45 1км+100м км. (Київ-Одеса). Також із даного відеозапису чітко видно, що ОСОБА_1 перебував в транспортному засобі разом зі своєю матір`ю ОСОБА_2 , яка є інвалідом 3 групи (висновок ЛКК № 268) та пенсіонеркою ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ). Після того, з незрозумілих причин, співробітниками поліції було запропоновано ОСОБА_1 проїхати з ними в медичний заклад задля проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння. На відеозаписах подій чітко чутно, що ОСОБА_1 погодився на проведення такого огляду. Разом з тим, ОСОБА_3 повідомив поліції, що свою матір, яка є інвалідом та особою похилого віку, не зможе залишити одну посеред траси Одеса-Київ на палючому сонці в транспортному засобі та прохав співробітників поліції взяти матір із собою на огляд, що є цілком законним та в таких діях не вбачається нічого протиправного. Однак, співробітники поліції таке прохання ОСОБА_1 з незрозумілих причин відхили, а також було відхилено і самі прохання матері ОСОБА_2 про те, щоб її не залишали саму на трасі, натомість лише запропоновано, щоб вона залишалась в транспортному засобі, який весь час проходження огляду повинен бути в робочу стані та таким чином буде ввімкнений кондиціонер. Співробітники поліції неодноразово запитували ОСОБА_1 про те чи відмовляється він від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння. На всі такі запитання, ОСОБА_1 давав чітку відповідь, що він згоден проїхати в медичний заклад, однак просив взяти із собою матір, щоб не залишати її саму на трасі. Такі дії поліцейські розцінили як відмову від проходження огляду та як наслідок склали протиправний протокол про адміністративне правопорушення. Дані дії співробітників поліції є протиправними та такими, які порушують права людини, а також містять ознаки провокації щодо вчинення особою поміж її волі та умислу адміністративного правопорушення, адже жодних вагомих підстав для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП не вбачається, а обґрунтування тим, що останній нібито відмовився від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння не відповідає дійсності. 
Також на протиправні дії співробітників поліції та провокації з їх сторони вказує те, що жодних перевірок на ознаки наркотичного сп`яніння співробітниками поліції відносно ОСОБА_1 проведено не було та не вбачалось, чим було порушено п.2 та п. 4 Загальних положень «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції». Відповідно до наданих доказів та матеріалів співробітниками поліції, останні вказують у протоколі, що поведінка ОСОБА_1 не відповідала обстановці, ознаками є бліде лице, тремтіння пальців рук. Із головного доказу такого характеру справ, а саме відеозапису вбачається, що ніяких із вище перелічених ознак наркотичного сп`яніння у діях ОСОБА_1 немає. Уважно дослідивши наданий відеоматеріал вбачається, що при розмові з поліцейськими ОСОБА_1 чітко розмовляє без будь-яких порушень, які виникають при сп`янінні, окрім того на відео під час розмов видно обличчя ОСОБА_4 без будь-яких почервонінь шкіри та в нього немає ознак блідого обличчя, тремтіння рук та пальців, звужених чи дуже розширених зіниць на відеозаписі не вбачається, поведінка ОСОБА_1 повністю відповідає звичайній обстановці, тобто співробітниками поліції необґрунтовано висловлено позицію про наркотичний стан сп`яніння останнього. Позиція поліції про те, що вони побачили тремтіння рук ОСОБА_4 також є незрозумілою, адже на відеозаписі видно, що останнім було відкрито лише вікно двері на половину, тобто поліція не бачила руки ОСОБА_1 , також ОСОБА_1 взагалі не виходив зі свого транспортного засобу, а тому яким чином поліцейський побачив його руки, які були на рівні тулуба останнього та лише було видно обличчя ОСОБА_1 , не зрозуміло, що свідчить про надуманість та оманливість даних ознак, які інкримінують ОСОБА_1 співробітники поліції. Окрім того, співробітники поліції вказують, що поведінка ОСОБА_1 не відповідає нормальній обстановці, разом з тим поліція не вказує чим це обумовлено та підтверджується, адже незрозуміло на чому ґрунтуються такі доводи поліції, що є неприпустимим, адже виходячи із практики Верховного Суду рішення протокол повинен бути обґрунтованим на момент його прийняття.
Після того, як співробітники поліції здійснили протиправні дії відносно ОСОБА_1 щодо складення необґрунтованого протоколу за ч.1 ст. 130 КУпАП, останнім було вирішено відразу поїхати в належний медичний заклад в місті Одесі, в якому проводяться всі огляди на стан сп`яніння, а саме КНП «Одеський обласний медичний центр психічного здоров`я» ООР з метою проходження такого огляду. Відповідно до висновку щодо результатів медичного огляду від 13.06.2026 року вбачається, що 05.06.2026 року ОСОБА_1 було проведено огляд на стан наркотичного сп`яніння о 13:40 год., час направлення на огляд 11:00 год., дані на підставі яких був складений даний висновок були складені о 12:45 год. Із відеозапису подій вбачається, що протокол відносно ОСОБА_1 було складено в 11:31:50 год. 05.06.2026 року. Отже, огляд на стан на наркотичного сп`яніння був проведений в той же день як і складався протокол, а саме 05.06.2026 року протягом 2 годин з моменту виявлення ознак наркотичного сп`яніння. Згідно вищезазначеного висновку відносно ОСОБА_1 , ознак наркотичного сп`яніння в останнього не виявлено, що підтверджує позицію про те, що у діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.
Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення адвоката Врона А.В., суд дійшов наступного висновку.
У відповідності до положень ст. 1 КУпАП завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством. 
Положеннями ст. 280 КУпАП регламентовано, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. 
Постановою Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» передбачено, що при розгляді справ зазначеної категорії необхідно з`ясовувати всі обставини, перелічені у статтях 247, 280 КУпАП. Зміст постанови судді має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283, 284 КУпАП. У постанові, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.
Статтею 245 КУпАП передбачено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Згідно положень КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події і складу адміністративного правопорушення.
Для встановлення події і складу правопорушення, зазначеного у ст. 130 КУпАП, необхідно з`ясувати чи дійсно особа знаходилася у стані сп`яніння або у неї були явні ознаки сп`яніння під час керування транспортним засобом та чи дійсно саме та особа, відносно якої складено протокол, а не інша, керувала транспортним засобом, чи є відмова особи, яка керує транспортним засобом від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Наявність події правопорушення доводиться шляхом подання доказів.
У Постанові Верховного суду у складі Колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 27.06.2019 року по справі № 560/751/17 зазначено, що висновок про наявність чи відсутність в діях особи складу адміністративного правопорушення повинен бути обґрунтований, тобто зроблений на підставі всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин та доказів, які підтверджують факт вчинення адміністративного правопорушення. Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за умови наявності юридичного складу адміністративного правопорушення, в тому числі, встановлення вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними та допустимими доказами. Визначення доказів в справах про адміністративне правопорушення та їх перелік регламентований статтею 251 КУпАП.
За змістом ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. 
Згідно статті 251 КУпАП на співробітників поліції, як на осіб, що в силу ст. 255 КУпАП, уповноважені на складання протоколів про адміністративні правопорушення, зокрема, за ст. 130 КУпАП, покладено імперативний обов`язок щодо збирання доказів, які в силу системного аналізу вимог статей 251 та 256 КУпАП мають бути додані до протоколу та/або посилання на які повинні міститися в самому протоколі.
За змістом п.п.1.3., 1.9 Правил дорожнього руху України, учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.
Пунктом 2.5. Правил дорожнього руху України визначено, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. 
На підтвердження вини  ОСОБА_1 увчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення, працівниками поліції надано до суду: 
- протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №684408;
- витяг з бази «Адмінпрактика»;
- довідку старшого інспектора ВАП УПП в Одеській області ДПП І. Саютіна, відповідно до якої, на ім`я ОСОБА_1 видавалося посвідчення водія серії НОМЕР_3 ;
- довідку старшого інспектора ВАП УПП в Одеській області ДПП І. Саютіна, відповідно до якої, ОСОБА_1 протягом року не піддавався адміністративному стягненню за ст. 130 КУпАП;
- направлення на медичний огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакцій до КНП «ООМЦПЗ» ООР від 05.06.2026 року;
- диск з відеозаписом.
Адвокат Врона А.В. долучив до матеріалів справи: 
- свідоцтво про народження серії НОМЕР_4 , відповідно до якого, батьками ОСОБА_1 є ОСОБА_2 та ОСОБА_5 ;
- висновок №268 лікарсько-консультативної комісії КНП «Савранська лікарня» від 04.11.2024 року, відповідно до якого, ОСОБА_2 є інвалідом ІІ групи;
- висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 05.06.2026 року №001116, виданий КНП «ООМЦПЗ» ООР, відповідно до якого, 05.06.2026 року о 13:40 год. лікарем проведено огляд ОСОБА_1 та встановлено, що ознак наркотичного сп`яніння не виявлено.
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду в постанові від 19.02.2020 року по справі № 496/4315/16-а дійшов висновку, що обов`язковому доказуванню під час розгляду справ про адміністративні правопорушення підлягають лише факти вчинення або невчинення певною особою адміністративного правопорушення, які в свою чергу, підтверджуються відеозйомкою фіксації події адміністративного правопорушення.
Долучений до матеріалів справи відеозапис відображає повну подію правопорушення, оскільки на ньому зафіксовано в повному обсязі обставини, що підлягають з`ясуванню та дають можливість встановити в діях ОСОБА_1 наявність складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, за кваліфікуючою ознакою: відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Адвокат Врона Р.І. зазначив, що згідно вищезазначеного висновку відносно ОСОБА_1 , ознак наркотичного сп`яніння в останнього не виявлено, що підтверджує позицію про те, що у його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, з чим суд категорично не погоджується.
Протокол про адміністративне правопорушення складено відносно ОСОБА_1 за відмову від проходження огляду з метою встановлення стану наркотичного, а не перебування у стані наркотичного сп`яніння. 
Тобто, працівник поліції не стверджував, що ОСОБА_1 перебував у стані наркотичного сп`яніння, а лише пропонував йому пройти огляд з метою підтвердження або спростування перебування у стані сп`яніння, на що була надана відмова, що і стало підставою для складання протоколу про адміністративне правопорушення. 
Відмова від проходження огляду на стан сп`яніння незалежно від мотивів відмови складає склад правопорушення та є підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності.
Під відмовою від проходження огляду на стан сп`яніння слід розуміти свідоме і категоричне не бажання особи пройти відповідний огляд, яке базується на його внутрішньому переконанні про відсутність необхідності проходити цей огляд у силу існування певних мотивів, відомих цій особі і може проявлятися як у активній, так і у пасивній формі.
Частина 1 ст. 130 КУпАП передбачає відповідальність, зокрема, за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Таким чином, проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння є імперативною нормою, так як передбачає обов`язкове проходження огляду в незалежності від наявності особистих обставин у особи, щодо якої порушується таке питання. 
Відповідно, відмова водія від проходження огляду вже є закінченим складом адміністративного правопорушення, за яке настає встановлена законом відповідальність.
Таким чином, та обставина, що ОСОБА_1 самостійно в день події пройшов огляд на стан наркотичного сп`яніння та підтвердив, що ознак наркотичного сп`яніння не виявлено, в даному випадку не має значення, оскільки останньому інкримінується вчинення адміністративного правопорушення за відмову від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, що є самостійним та вже закінченим складом адміністративного правопорушення.
ОСОБА_1 , щодо якого були підстави вважати, що він перебуває у стані наркотичного сп`яніння, повинен був пройти відповідний огляд на стан сп`яніння у встановленому законом порядку, тому зазначена вище вимога поліцейського є законною і обґрунтованою, а водій в усякому випадку не мав права ігнорувати вимоги законодавства України про адміністративні правопорушення, так як «будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди; ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі» (рішення ЄСПЛ від 29.06.2007 у справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» (OHalloran and Francis v. the United Kingdom), заяви № 15809/02 і № 25624/02), а кожний транспортний засіб, який знаходиться в русі, повинен мати водія, який повинен контролювати свій транспортний засіб таким чином, щоб бути завжди у змозі належним чином їм управляти, бути ознайомленим з правилами дорожнього руху, приписами в області безпеки дорожнього руху, а також з такими факторами, які можуть вплинути на його поведінку (п. 1, 5 і 6 ст. 8 Конвенції про дорожній рух (Відень, 08.11.1968) та положень Європейської угоди, яка доповнює цю Конвенцію (Женева, 01.05.1971), у зв`язку з чим, суд вважає, що поліцейським при складанні відносно ОСОБА_1 протоколу про адміністративне правопорушення дотримані в повному обсязі усі вимоги процесуальних норм, права та законні інтереси останнього.
На відеозаписі зафіксовано, що ОСОБА_1 керував вищевказаним транспортним засобом, йому було запропоновано поліцейським пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння у медичному закладі, на що ОСОБА_1 не надав категоричної відмови, але і не надав згоду, з автомобілю не виходив, вів діалог з поліцейським фактично на половину відкривши вікно зі сторони водія.
Установивши у водія ознаки наркотичного сп`яніння, не отримавши згоду водія на проходження огляду на стан сп`яніння, зафіксувавши ці обставини за допомогою відеозапису, правоохоронці правомірно склали відносно ОСОБА_1 протокол про адміністративне правопорушення за ч.1 ст. 130 КУпАП, у зв`язку з порушенням останнім вимог п.2.5 ПДР України.
Під час розгляду справи судом не встановлено яких-небудь даних, які би давали підстави вважати, що інспектор, який оформлював протокол, має упереджене ставлення щодо  ОСОБА_1 при складанні протоколу за ч.1 ст. 130 КУпАП, або що в нього були підстави для фальсифікації протоколу, або що він зацікавлений у результатах розгляду справи. 
Проаналізувавши вищевказані документи, відеозаписи, суд дійшов висновку, що такі є доказами в розумінні статті 251 КУпАП, підтверджують існування обставин, які викладені у протоколі про адміністративне правопорушення, отримані у порядку, передбаченому законом, уповноваженою посадовою особою, відтак відповідають критеріям належності і допустимості. У своїй сукупності ці докази є достатніми.
Дії ОСОБА_1 суд кваліфікує за ч.1 ст. 130 КУпАП - відмова особи, яка керує транспортним засобом від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння.
У відповідності до роз`яснень, які містяться в абзаці другому п. 19 постанови Пленуму Верховного Суду України від 01.11.1996 року за №9 «Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя», визнання особи винуватою може мати місце лише за умови доведеності її вини.
Адміністративні справи мають бути розглянуті на підставі поданих доказів, а довести наявність підстав, передбачених відповідними законами, для призначення штрафних санкцій має саме суб`єкт владних повноважень (п. 110 рішення ЕСПЛ у справі «Компанія «Вестберґа таксі Актіеболаґ» та Вуліч проти Швеції» (Vastberga taxi Aktiebolag and Vulic v. Sweden №36985/97).
Адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами (ст. 23 КУпАП).
При визначенні виду і міри адміністративного стягнення з ОСОБА_1 суд приймає до уваги характер та ступінь суспільної небезпеки вчиненого, фактичні обставини справи, особу порушника, і вважає, що адміністративне стягнення повинно бути накладене на нього у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік. 
Згідно ст. 40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення, а тому з ОСОБА_1 підлягає стягненню судовий збір на користь держави.
Керуючись ст.ст. 1, 7, 40-1, 130, 221, 245, 247, 251, 252, 280, 283, 284, 287, 288, 289, 291, 307, 308 КУпАП України, суд -
П О С Т А Н О В И В:

Громадянина України  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , (РНОКПП: НОМЕР_1 ), визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та піддати його адміністративному стягненню у виді штрафу на користь держави у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік. 
Стягнути з  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , (РНОКПП: НОМЕР_1 ), на користь держави судовий збір у розмірі 665, 60 грн. 
Згідно ст. 307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення. 
Документ, що підтверджує його сплату, або його копія не пізніше трьох робочих днів після закінчення п`ятнадцятиденного строку, передбаченого для сплати штрафу, надсилається правопорушником до суду, який виніс постанову про накладення цього штрафу.
Відповідно до ст. 308 КУпАП у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 цього Кодексу постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу; витрати на облік зазначених правопорушень.
Строк пред`явлення постанови до виконання 3 (три) місяці згідно Закону України «Про виконавче провадження».
Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду через Біляївський районний суд Одеської області протягом десяти днів з дня її винесення. 
Повний текст постанови виготовлено 11.09.2026 року. 

Суддя     М.Л. Пасечник