Справа № 344/8338/26 
Провадження № 1-кп/344/1042/26 

ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 липня 2026 року м. Івано-Франківськ 

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,
з участю секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м.Івано-Франківську кримінальне провадження з обвинувальним актом про обвинувачення

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Дніпродзержинськ Дніпропетровської області, місце реєстрації проживання: АДРЕСА_1 , місце фактичного проживання: АДРЕСА_2 , українця, громадянина України, неодруженого, на утриманні неповнолітніх дітей не має, з середньою спеціальною освітою, працюючого неофіційно, раніше судимого вироком Ленінського районного суду м.Дніпропетровська від 27.01.2023 за ч.4 ст.185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років, на підставі ст.75 КК України звільнено від відбування покарання з встановленням іспитового строку тривалістю 3 роки;

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 358, ч.4 ст.358 КК України, - 

В С Т А Н О В И В: 

ОСОБА_4 вчинив підроблення посвідчення водія, яке видається державною установою і надає спеціальне право фізичній особі на керування транспортним засобом, з метою його подальшого особистого використання; використання завідомо підробленого документа.
Кримінальні правопорушення вчинено за наступних обставин.
Так, у квітні 2025 року, більш точної дати та часу досудовим розслідуванням не встановлено, ОСОБА_4 , в порушення вимог постанови Кабінету Міністрів України №340 від 08.05.1993 «Про затвердження положення про порядок видачі посвідчення водія та допуск громадян до керування транспортним засобом», а саме п.16, згідно якого посвідчення водія на право керування транспортним засобом однієї з категорій видається особі, яка пройшла медичний огляд у порядку, встановленому МОЗ, а також підготовку або перепідготовку відповідно до встановлених планів і програм та склала теоретичний і практичний іспити в сервісному центрі МВС, придбав сувенірний бланк посвідчення водія для виготовлення посвідчення на право керування транспортним засобом на ім`я ОСОБА_4 категорії «А1». 
Надалі, ОСОБА_4 , перебуваючи за місцем свого проживання, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з метою подальшого використання підробленого офіційного документа, у невстановленому досудовим розслідуванням місці та у невстановлений час здійснив підробку посвідчення на право керування транспортним засобом на ім`я ОСОБА_4 категорії «А1» серією та номером ВВЕ №805960 від 29.04.2025 року. 
У подальшому, 08.09.2025 близько 10 год 50 хв ОСОБА_4 , усвідомлюючи, що він в порушення вимог постанови Кабінету Міністрів України № 340 від 08.05.1993 «Про затвердження положення про порядок видачі посвідчення водія та допуск громадян до керування транспортним засобом», а саме п. 16, згідно якого посвідчення водія на право керування транспортним засобом однієї з категорій видається особі, яка пройшла медичний огляд у порядку, встановленому МОЗ, а також підготовку або перепідготовку відповідно до встановлених планів і програм та склала теоретичний і практичний іспити в сервісному центрі МВС, перебуваючи на вул.Василіянок у м.Івано-Франківську, будучи учасником дорожньо-транспортної пригоди, під час перевірки документів, виконуючи законну вимогу працівника поліції, достовірно знаючи, що посвідчення водія серією та номером НОМЕР_1 від 29.04.2025 є підробленим, усвідомлюючи свої протиправні дії, з метою уникнення встановленої законом відповідальності за керування транспортним засобом без передбаченого дозволу, пред`явив для перевірки працівнику поліції завідомо підроблений документ - посвідчення водія серії та номеру НОМЕР_1 від 29.04.2025 категорії «А1», у такий спосіб використавши його.
Згідно висновку експерта № СЕ-19/109-25/13444-ДД від 15.09.2025, бланк наданого посвідчення водія серії та номеру НОМЕР_1 , виданого 29.04.2025 на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за способами нанесення зображень та первинними елементами захисту не відповідає бланкам посвідчення водія, які знаходяться в офіційному обігу. Всі зображення посвідчення водія серією та номером НОМЕР_1 виконані за допомогою засобів оперативної поліграфії. 
У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні інкримінованих кримінальних правопорушень визнав повністю, підтвердив обставини вчинених кримінальних правопорушень відповідно до викладеного в обвинувальному акті. Так, ОСОБА_4 суду показав, що у 2023 році був судимий за крадіжку, призначили іспитовий строк. До Івано-Франківська переїхав у 2025 році. До того був у м.Києві, проходив через підземний перехід, де продавали сувенірні товари, купив там сувенірне посвідчення водія, щоб знати, як воно виглядає. У «Тік-ток» подивився відео, як підробити водійське посвідчення. Приблизно у квітні 2025 року, перебуваючи за місцем свого проживання у АДРЕСА_2 , через комп`ютер попробував і зробив водійське посвідчення на своє ім`я, видрукував його через принтер у себе вдома. Права керувати транспортними засобами не має, ніколи посвідчення водія не отримував. Підроблене посвідчення водія поставив собі у гаманець. 08.09.2025 був зупинений працівниками поліції, коли керував скутером, на той час користувався посвідченням кілька днів. На запитання працівника поліції пред`явив підроблене посвідчення водія як документ, що посвідчує його особу. Знав, що документ підроблений, сам його підробив як сувенір. Щиро розкаявся у вчиненому, сприяв досудовому розслідуванню.
На підставі ч.3 ст.349 КПК України, за згодою учасників судового провадження судом визнано недоцільним дослідження доказів стосовно фактичних обставин провадження, які ніким не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин, сумніву у добровільності та істинності їх позиції немає, а також їм зрозуміло, що вони у такому разі будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
Суд вважає, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень знайшла своє підтвердження та кваліфікує його дії за ч.1 ст.358 КК України як підроблення посвідчення водія, яке видається державною установою і надає спеціальне право фізичній особі на керування транспортним засобом, з метою його подальшого особистого використання та за ч.4 ст.358 КК України як використання завідомо підробленого документа.
Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд відповідно до вимог ст.65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, які відповідно до ст.12 КК України є кримінальними проступками, дані про особу винного, зокрема те, що обвинувачений раніше судимий вироком Ленінського районного суду м.Дніпропетровська від 27.01.2023 за ч.4 ст.185 КК України до покарання – позбавлення волі на строк 5 років, на підставі ст.75 КК України звільнений від відбування покарання з встановленням іспитового строку тривалістю 3 роки (довідки СІП Івано-Франківського РУП ГУНП в Івано-Франківській області №25253606072656534528 від 10.09.2025, №57-17022026/26006 від 25.02.2026, копія вироку від 27.01.2023); відповідно до довідки РСЦ ГСЦ МВС у Львівській, Івано-Франківській та Закарпатській областях №31/28/08-15715-2025 від 10.09.2025, інформація що видачі посвідчення водія на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відсутня; відповідно до відомостей Державного реєстру актів цивільного стану, відомості про одруження та народження дітей станом на 18.02.2026 відсутні; відповідно до довідки Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області №0900-0305-5/45819 від 16.09.2025 року, не перебуває на обліку як одержувач державних соціальних допомог та пенсії, на обліку як потерпілий на виробництві не перебуває, страхові виплати не отримує; згідно довідки від 18.01.2026, згідно ЄДРПВ «Оберіг» перебуває на обліку ІНФОРМАЦІЯ_2 ; має середню спеціальну освіту, зі слів – працює неофіційно, має стабільний дохід від тимчасових підробітків у розмірі 20000-24000 грн на місяць; відповідно до довідок КНП «ПОКЦПЗ ІФ ОР» №2665 від 10.09.2025 та №402 від 17.02.2026, у КНП «ПОКЦПЗ ІФ ОР» та протягом життя у КНП «ПНЦ ІФ ОР» не звертався, амбулаторну допомогу не отримує. Суд враховує щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, що підтверджено прокурором у судовому засіданні, як обставини, що пом`якшують покарання, та рецидив злочину, як обставину, що обтяжує покарання.
З огляду на викладене, враховуючи позицію прокурора, яка просила призначити обвинуваченому ОСОБА_4 покарання за ч.1 ст.358 КК України – обмеження волі на строк 2 роки, за ч.4 ст.358 КК України – обмеження волі на строк 1 рік, визначивши покарання за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим - обмеження волі на строк 2 роки, за сукупністю вироків - позбавлення волі на строк 5 років 2 місяці, позицію обвинуваченого, який просив суворо його не карати і не позбавляти волі, враховуючи особу обвинуваченого, який раніше судимий, однак призначене покарання за попереднім вироком не призвело до позитивних змін у його особистості та не створило у нього готовності до самокерованої правослухняної поведінки у суспільстві, а тому суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_4 покарання в межах санкцій ч.1 ст.358 КК України у виді штрафу, ч.4 ст.358 КК України у виді обмеження волі, визначивши остаточне покарання на підставі ч.1 ст.70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, оскільки таке покарання є достатнім, справедливим і необхідним для його виправлення та для запобігання вчиненню кримінальних правопорушень як ним, так і іншими особами.
Крім того, судом встановлено, що ОСОБА_4 раніше судимий вироком Ленінського районного суду м.Дніпропетровська від 27.01.2023 за ч.4 ст.185 КК України до покарання – позбавлення волі на строк 5 років, на підставі ст.75 КК України звільнений від відбування покарання з встановленням іспитового строку тривалістю 3 роки. Таким чином, ці нові кримінальні правопорушення ОСОБА_4 вчинив протягом невідбутого покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років під час іспитового строку, а тому, за правилами, передбаченими ст.71 КК України, до покарання за знову вчинене кримінальне правопорушення слід частково приєднати невідбуте покарання за попереднім вироком.
Суд звертає увагу, що згідно ч.4 ст.71 КК України, остаточне покарання за сукупністю вироків має бути більшим від покарання, призначеного за нове кримінальне правопорушення, а також невідбутої частини покарання за попереднім вироком.
Запобіжний захід не обирався.
Процесуальні витрати за проведення судової експертизи відповідно до ч.2 ст.124 КПК України покласти на обвинуваченого.
Питання речових доказів у справі вирішити відповідно до ст.100 КПК України.
На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 370, 373, 374 КПК України, суд- 
У Х В А Л И В :

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.358, ч.4 ст.358 КК України, та призначити йому покарання:
- за ч.1 ст.358 КК України – штраф у розмірі одна тисяча неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що у грошовому виразі становить сімнадцять тисяч гривень;
- за ч.4 ст.358 КК України – обмеження волі на строк один рік.
На підставі ч.1 ст.70 КК України визначити ОСОБА_4 остаточне покарання за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим – обмеження волі на строк один рік. 
На підставі ст.71 КК України шляхом часткового приєднання невідбутого покарання за попереднім вироком Ленінського районного суду міста Дніпропетровська від 27.01.2023 до призначеного за цим вироком покарання, остаточно визначити ОСОБА_4 покарання за сукупністю вироків – позбавлення волі на строк п`ять років один місяць.
Строк відбуття покарання обвинуваченому ОСОБА_4 обчислювати з часу його фактичного затримання для виконання покарання за цим вироком.
Стягнути з ОСОБА_4 в дохід держави із зарахуванням на рахунок UA368999980313040115000009612, отримувач: ГУК в Івано-Франківській обл. /ТГ м.Івано-Франківськ/24060300, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), код отримувача: 37951998, код класифікації доходів: 24060300 "Інші надходження" – 5348 грн 40 коп процесуальних витрат у кримінальному провадженні за проведення судової експертизи № СЕ-19/109-25/13444-ДД від 15.09.2025.
Речові докази: посвідчення водія серії та номеру НОМЕР_1 (постанова від 09.09.2025) – залишити у Івано-Франківському НДЕКЦ МВС згідно листа №162809-2025 від 09.09.2025; 2 цифрові носії інформації DVD-R диски (постанова від 19.09.2025) – зберігати при матеріалах кримінального провадження сторони обвинувачення.
Копію вироку негайно вручити обвинуваченому та прокурору.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. Вирок може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги до Івано-Франківського апеляційного суду через Івано-Франківський міський суд протягом тридцяти днів з дня його оголошення.

Суддя ОСОБА_5