ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 липня 2026 року Чернігів Справа № 620/8295/25

Чернігівський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Непочатих В.О., розглянувши в спрощеному позовному провадженні без повідомлення сторін в приміщенні суду адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Сівертекс» до Чернігівської митниці про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Сівертекс» звернулось до суду з позовом до Чернігівської митниці, в якому просить: визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення від 21.05.2025 № UA10200020257, від 21.05.2025 № UA10200020258.
В обґрунтування своїх вимог позивачем позивач посилається на те, що наданими документами підтверджено вартість транспортних витрат до кордону з Україною в розмірі 109705,80 грн. по митній декларації від 20.01.2023 № 23UA102020000214U0 та в розмірі 125796,00 грн. по митній декларації від 29.08.2023 № 23UA102020006800U5. Зазначає, що витрати на транспортування після ввезення не включаються до митної вартості, а довідка № 41 про транспортні витрати з перевезення вантажу автомобілем VOLVO держ. № НОМЕР_1 / НОМЕР_2 від 20.12.2022 та довідка № 92 про транспортні витрати з перевезення вантажу автомобілем Scania держ. № НОМЕР_3 / НОМЕР_4 від 21.08.2023 мають розділення перевізником суми на до та після кордону, та підтверджують витрати з перевезення до кордону в розмірах 109705,80 грн. та 125796,00 грн. відповідно. Отже, ТОВ «Сівертекс» дотрималось всіх правил визначення митної вартості товару. Також зазначає, що позивачу не було направлено акт про результати перевірки. У зв`язку з чим його було фактично позбавлено можливості подати письмові заперечення. Тому вважає, що митна вартість в частині транспортних витрат визначена вірно, а податкові повідомлення-рішення від 21.05.2025 № UA10200020257, від 21.05.2025 № UA10200020258 Чернігівської митниці призводять до порушення прав, свобод та інтересів ТОВ «Сівертекс».
Відповідач подав відзив, в якому просить відмовити позивачу у задоволенні позову та зазначив, що в ході проведеної перевірки встановлено, що вартість перевезення вантажу, зазначена в актах здачі-прийняття робіт, відрізняється від суми, вказаної попередньо в довідках про транспортні витрати, та становить 160901,84 грн. та 151759,69 грн. відповідно. Різниця, що виникла, у розмірі 3656,86 грн та 5485,29 грн відповідно, стосується витрат транспортування по території України. Таким чином, суми витрат на транспортно-експедиторські послуги, що додатково підлягають включенню до складу митної вартості за МД від 20.01.2023 № 23UA102020000214U0, від 29.08.2023 № 23UA102020006800U5, визначені за результатами перевірки, становлять 42053,89 грн та 35105,84 грн відповідно та є нерозподіленими (додаток 1 до акта перевірки, який є його невід`ємною частиною). Умова виділення витрат на транспортування до митного кордону України з ціни, яка була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, що документально підтверджені та які піддаються обчисленню, не дотримана. Отже, перевіркою встановлено порушення позивачем повноти декларування витрат на транспортування оцінюваних товарів до місця ввезення на митну територію України відповідно до документів бухгалтерського обліку, а саме: актів здачі- прийняття робіт (надання послуг), підписаних з контрагентами, які були залучені відповідно до укладених договорів до операцій з товарами, переміщеними через митний кордон України.
Таким чином, на дату митного оформлення товарів позивач володів повною інформацією щодо фактичних витрат на транспортування імпортованих товарів за митними деклараціями від 20.01.2023 № 23UA102020000214U0, які складають 151759,69 грн, від 29.08.2023 № 23UA102020006800U5, які складають 160901,84 грн, однак до митного оформлення умисно подав недостовірну інформацію.
У поданій до суду відповіді на відзив позивач просив задовольнити позовні вимоги, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві. Зазначає, що відповідач помилково вважає, що умова виділення витрат на транспортування до митного кордону України з ціни, яка була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, не дотримана. Вказує, що декларантом при оформленні митних декларацій надано довідки про транспортні витрати, що підтверджують виділення витрат на транспортування до митного кордону України з ціни та такі витрати піддаються обчисленню. Довідка № 41 про транспортні витрати з перевезення вантажу автомобілем VOLVO держ. № НОМЕР_1 / НОМЕР_2 від 20.12.2022 та довідка № 92 про транспортні витрати з перевезення вантажу автомобілем Scania держ. №A09992CP/ НОМЕР_4 від 21.08.2023 мають розділення перевізником суми на до та після кордону, та підтверджують витрати з перевезення до кордону в розмірах 109705,80 грн та 125796,00 грн відповідно.
Відповідачем були подані заперечення, в яких підтримав викладені у відзиві обставини. Також зазначив, що акт перевірки надсилався на адресу позивача. Проте не був йому вручений з незалежних від відповідача причин. 
Процесуальні дії у справі: ухвалою суду від 16.07.2026 відмовлено у задоволенні клопотання представника відповідача про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.
Всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.
16.12.2024 позивачу було направлено письмовий запит № 7.11-2/19/13/6021 про надання завірених копій документів, що підтверджують фактичний розмір витрат на доставку вантажу згідно з МД від 20.01.2023 № 23UA102020000214U0 та 29.08.2023 № 23UA102020006800U5.
У відповідь ТОВ «Сівертекс» листом від 26.12.2024 № 1/1-738 надало копії наступних документів: договору про надання транспортних послуг від 12.12.2022 № 012/12-1, договору (заявки) на перевезення вантажу від 13.12.2022 № 13/12-1, довідки від 20.12.2022 № 41 про транспортні витрати з перевезення вантажу автомобілем VOLVO держ. № НОМЕР_1 / НОМЕР_2 , акту від 04.01.2023 № ОУ-00269 здачі-прийняття робіт (надання послуг), рахунку-фактури від 20.12.2022 № КТ-00269, платіжної інструкції кредитового переказу коштів від 04.01.2023 № 1197, податкової накладної від 04.01.2023 № 1, договору (заявки) на перевезення вантажу від 17.08.2023 № 17 /08-03, рахунку-фактури від 22.08.2023 № КТ-0102, платіжної інструкції кредитового переказу коштів від 09.08.2023 № 1173, акту від 30.08.2023 № ОУ-0102 здачі- прийняття робіт (надання послуг), довідки від 21.08.2023 №92 про транспортні витрати з перевезення вантажу автомобілем Seama держ. №AO9992CP/ НОМЕР_5 , податкової накладної від 09.08.2023 № 19.
Також позивачем повідомило, що перевезення здійснювались згідно договору про надання транспортних послуг від 12.12.2022 № 012/12-1, відомості про маршрути перевезення зазначені у договорах (заявках) від 13.12.2022 № 13/12-1 та 17.08.2023 № 17/08-03. Інформація щодо протяжності маршрутів перевезення у кілометрах до місця ввезення на митну територію України та по митній території України у документах не вказана. Шлях прямування та фактичний розмір витрат на перевезення вантажу за маршрутом підтверджуються довідкою від 20.12.2022 № 41 про транспортні витрати з перевезення вантажу автомобілем VOLVO держ. № НОМЕР_1 / НОМЕР_2 та довідкою від 21.08.2023 № 92 про транспортні витрати з перевезення вантажу автомобілем Scania держ. № НОМЕР_6 / НОМЕР_5 . Калькуляція транспортних витрат у Товариства відсутня, згідно з умовами договору не вимагалась.
Відповідачем на адресу позивача направлене повідомлення №7.11-2/19/13/1053 від 14.03.2025 про проведення документальної невиїзної перевірки дотримання ТОВ «СІВЕРТЕКС» вимог законодавства України з питань митної справи щодо правильності визначення бази оподаткування в частині достовірності декларування транспортних витрат, повноти нарахування та сплати митних платежів за митними деклараціями від 20.01.2023 №23UA102020000214U0 та від 29.08.2023 №23UA102020006800U5.
Також відповідачем надісланий лист від 14.03.2025 № 7.11-2/19/13/1053 із зазначенням права позивача, визначеного пунктами 2 та 4 частини 1 статті 350 МК України в частині надання посадовим особам митного органу, які проводять перевірку, письмових заяв, зауважень, пояснень з питань, що стосуються перевірки, всіх наявних у його розпорядженні документів та відомостей, що підтверджують процедури декларування та митного оформлення товарів відповідно до заявленого митного режиму, а також дотримання вимог законодавства з питань митної справи.
Позивач листом від 01.04.2025 №1/1-290 надав додаткові копії документів для врахування в ході проведення перевірки, а саме: 
- листи Товариства від 29.08.2023 №1/1-203/1, від 04.01.2023 №1/1-4/1 адресовані ТОВ «КОЗИРТРАНС», про надання роз`яснень щодо різниці вартості перевезення згідно довідок про транспортні витрати з перевезення вантажу автомобілем від 21.08.2023 № 92, 20.12.2022 № 41 та актів здачі-прийняття робіт (надання послуг) від 30.08.2023 № ОУ-0102, від 04.01.2023 № ОУ-0269;
- листи ТОВ «КОЗИРТРАНС» від 31.08.2023 № 31/08-01, від 05.01.2023 № 05/01-01 якими повідомлено, що «згідно з укладеним договором про надання транспортних послуг від 12.12.2022 № 012/12-1 та договорами (заявками) від 17.08.2023 № 17/08-03, від 13.12.2022 №13/12-1 ТОВ «КОЗИРТРАНС» здійснило міжнародне перевезення вантажу за єдиним міжнародним транспортним документом (CMR) за маршрутом Газіантеп, Туреччина - Чернігів, Україна.
Відповідно до вказаних листів ТОВ «КОЗИРТРАНС» також повідомляло, що у довідці про транспортні витрати від 20.12.2022№ 41, наданій до моменту фактичного прибуття вантажу, було зазначено розподіл вартості перевезення на дві частини: 109705,80 грн - витрати до кордону з Україною; 36568,60 грн - витрати після перетину кордону. Загальна вартість міжнародного перевезення за довідкою становила 146274,40 грн.
У довідці про транспортні витрати від 21.08.2023 № 92, наданій до моменту фактичного прибуття вантажу, було зазначено розподіл вартості перевезення на дві частини: 125796,00 грн - витрати до кордону з Україною; 31448,98 грн - витрати після перетину кордону. Загальна вартість міжнародного перевезення за довідкою становила 157244,98 грн.
Однак у процесі перевезення вантажу по території України виникли непередбачувані обставини, що вплинули на час перевезення вантажу та загальну вартість послуг по території України. Зокрема, після перетину кордону України транспортний засіб зазнав затримки у доставці вантажу через запроваджену комендантську годину. Водій виходив з реальної ситуації та намагався доставити вантаж у запланований час, проте через зазначені обставини цього зробити не вдалося.
У зв`язку з цим, вартість перевезення вантажу, зазначена в актах здачі-прийняття робіт, відрізняється від суми, вказаної попередньо в довідках про транспортні витрати, та становить 160 901,84 грн. та 151759,69 грн. відповідно. Різниця, що виникла, у розмірі 3656,86 грн та 5485,29 грн відповідно, стосується витрат транспортування по території України.
Таким чином, різниця у вартості пояснюється непередбаченими затримками та збільшенням часу перевезення вантажу внаслідок комендантської години (збільшені витрати на відрядження водія, оплату стоянок тощо), що спричинило здорожчання послуг перевезення по території України.
За результатами опрацьованих у ході перевірки документів (як тих, що подавалися до митного оформлення, так і отриманих на запити митниці) відповідачем встановлено порушення повноти декларування позивачем складових митної вартості, що призвело до несплати митних платежів на загальну суму 20061,54 грн, в тому числі мита 3857,99 грн, податку на додану вартість 16203,55 грн, про що складений Акт про результати документальної невиїзної перевірки від 16.04.2025 № 3/25/19/39076229 (далі - Акт перевірки).
На підставі Акту перевірки митницею були прийняті податкові повідомлення-рішення від 21.05.2025 № UA10200020257, № UA10200020258, відповідно до яких позивачу:
- за платежем «ввізне мито» збільшено суму грошового зобов`язання на суму 3857,99 грн та застосовано штрафні (фінансові) санкції (штрафи) у розмірі 438,82 грн;
- за платежем «податок на додану вартість з ввезених на територію України товарів» збільшено суму грошового зобов`язання на суму 16203,55 грн. та застосовано штрафні (фінансові) санкції (штрафи) у розмірі 4050,89 грн.
Податкові повідомлення-рішення, направлені листом від 21.05.2025 за вих. № 7.11-2/19/13/1995 та отримані позивачем 26.05.2025, що підтверджується поштовим повідомленням про вручення рекомендованого поштового відправлення за трек-кодом № 0601149576308.
Даючи правову оцінку обставинам вказаної справи, суд зважає на наступне.
Відповідно до частин першої, другої статті 1 Митного кодексу України (далі - МК України) законодавство України з питань державної митної справи складається з Конституції України, цього Кодексу, інших законів України, що регулюють питання, зазначені у статті 7 цього Кодексу, з міжнародних договорів України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також з нормативно-правових актів, виданих на основі та на виконання цього Кодексу та інших законодавчих актів.
Відносини, пов`язані із справлянням митних платежів, регулюються цим Кодексом, Податковим кодексом України та іншими законами України з питань оподаткування.
Згідно статті 49 МК України митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.
Згідно зі статтею 50 МК України відомості про митну вартість товарів використовуються для: 1) нарахування митних платежів; 2) застосування інших заходів державного регулювання зовнішньоекономічної діяльності України; 3) ведення митної статистики; 4) розрахунку податкового зобов`язання, визначеного за результатами документальної перевірки.
Положеннями частин першої та другої статті 51 МК України митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу.
Митна вартість товарів, що ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, визначається відповідно до глави 9 цього Кодексу.
В силу вимог статі 52 МК України заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та главою 8.
Декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані: заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з органом доходів і зборів; подавати органу доходів і зборів достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню; нести всі додаткові витрати, пов`язані з коригуванням митної вартості або наданням органу доходів і зборів додаткової інформації.
У відповідності до частин першої та другої статті 53 МК України у випадках, передбачених Митним кодексом України, одночасно з митною декларацією декларант подає органу доходів і зборів документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.
Документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.
Відповідно до частини третьої статті 53 Митного кодексу України у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, які мають вплив на правильність визначення митної вартості, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант на письмову вимогу митного органу зобов`язаний протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); виписку з бухгалтерської документації.
Згідно з частинами першою - третьою статті 57 МК України визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.
Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).
Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм Митного кодексу України.
Зокрема, метод визначення митної вартості за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, застосовується у разі, якщо: 1) немає жодних обмежень щодо прав покупця (імпортера) на використання оцінюваних товарів, за винятком тих, що: а) встановлюються законом чи запроваджуються органами державної влади в Україні; б) обмежують географічний регіон, у якому товари можуть бути перепродані (відчужені повторно); в) не впливають значною мірою на вартість товару; 2) щодо продажу оцінюваних товарів або їх ціни відсутні будь-які умови або застереження, які унеможливлюють визначення вартості цих товарів; 3) жодна частина виручки від будь-якого подальшого перепродажу, розпорядження або використання товарів покупцем не надійде прямо чи опосередковано продавцеві, якщо тільки не буде зроблено відповідне коригування з урахуванням положень частини десятої цієї статті; 4) покупець і продавець не пов`язані між собою особи або хоч і пов`язані між собою особи, однак ці відносини не вплинули на ціну товарів (частина 1 статті 58 МК України).
Митною вартістю товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за товари, якщо вони продаються на експорт в Україну, скоригована в разі потреби з урахуванням положень частини десятої цієї, статті 58 Митного кодексу України (частина 4 статті 58 МК України).
Пунктом 5 частини десятої статті 58 МК України визначено, що при визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, зокрема, але не виключно, додаються такі витрати (складові митної вартості), якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті: витрати на транспортування оцінюваних товарів до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на митну територію України.
Водночас, відповідно до норм частини одинадцятої статті 58 МК України при визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, не допускається включення ніяких інших витрат, крім тих, що передбачені у цій статті. До митної вартості не включаються нижчезазначені витрати або кошти за умови виділення їх з ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, що документально підтверджені та які піддаються обчисленню:
1) плата за будівництво, спорудження, складення, технічне обслуговування або технічну допомогу, здійснені після ввезення імпортних товарів, таких як промислова установка, машини або обладнання;
2) витрати на транспортування після ввезення;
3) податки, які справляються в Україні.
При цьому, довідка про транспортні витрати є допустимим доказом на підтвердження витрат на перевезення товарів. Якщо закон не визначає докази, якими має бути підтверджений розмір витрат на перевезення, то такі витрати можна підтвердити будь-якими доказами. Митний кодекс України не визначив вид таких доказів (не вказано, що такими доказами можуть бути лише фінансові та/або бухгалтерські документи), а тому довідка про транспортні витрати є допустимим доказом для підтвердження витрат на перевезення товарів.
Аналогічна позиція викладена у постанові Верховного Суду від 31.05.2019 у справі № 804/16553/14. 
За змістом частини першої статті 270, частини першої статті 271 МК України ввізне мито встановлюється на товари, що ввозяться на митну територію України, та є загальнодержавним податком, встановленим Податковим кодексом України та цим Кодексом, і який нараховується та сплачується відповідно до цього Кодексу.
Крім того, відповідно до пункту 190.1 статті 190 Податкового кодексу України базою оподаткування податком на додану вартість для товарів, що ввозяться на митну територію України, є договірна (контрактна) вартість, але не нижче митної вартості цих товарів, визначеної відповідно до розділу ІІІ Митного кодексу України, з урахуванням мита та акцизного податку, що підлягають сплаті і включаються до ціни товарів. При визначенні бази оподаткування для товарів, що ввозяться на митну територію України, перерахунок іноземної валюти у валюту України здійснюється за курсом валюти, визначеним відповідно до статті 39-1 цього Кодексу.
Позивачем на підтвердження митних платежів надавались до Чернігівської митниці копії наступних документів, що стосуються митної декларації від 20.01.2023 №23UA102020000214U0: договору про надання транспортних послуг № 012/12 -1 від 12.12.2022; договору (заявки) на перевезення вантажу № 13/12-1 від 13.12.2022; довідки № 41 про транспортні витрати з перевезення вантажу автомобілем VOLVO держ. № НОМЕР_1 / НОМЕР_2 від 20.12.2022; копія акту № ОУ-00269 здачі-прийняття робіт (надання послуг) від 04.01.2023; рахунку-фактури № КТ-00269 від 20.12.2022; платіжної інструкції кредитового переказу коштів № 1197 від 04.01.2023; податкової накладної № 1 від 04.01.2023; листа № 1/1-4/1 від 04.01.2023 від ТОВ «СІВЕРТЕКС» до ТОВ «КОЗИРТРАНС» про надання роз`яснень щодо різниці вартості перевезення згідно акту № ОУ-00269 здачі-прийняття робіт (надання послуг) від 04.01.2023 та довідки № 41 про транспортні витрати від 20.12.2022; листа № 05/01-01 від 05.01.2023 від ТОВ «КОЗИРТРАНС» до ТОВ «СІВЕРТЕКС» на підтвердження транспортних витрат з роз`ясненнями.
Відповідно до наданих документів вартість транспортних витрат до кордону з Україною склала 109705,80 грн.
Також на підтвердження митних платежів позивача до Чернігівської митниці надавались копії наступних документів, що стосуються митної декларації від 29.08.2023 №23UA102020006800U5: договору про надання транспортних послуг № 012/12-1 від 12.12.2022; договору (заявки) на перевезення вантажу № 17/08-03 від 17.08.2023; рахунку-фактури № КТ-0102 від 22.08.2023; платіжної інструкції кредитового переказу коштів № 1173 від 29.08.2023; акту № ОУ-0102 здачі-прийняття робіт (надання послуг) від 30.08.2023; довідки № 92 про транспортні витрати з перевезення вантажу автомобілем Scania держ. №A09992CP/A04003XF від 21.08.2023; податкової накладної № 19 від 29.08.2023; листа № 31/08-01 від 31.08.2023 від ТОВ «КОЗИРТРАНС» до ТОВ «СІВЕРТЕКС» на підтвердження транспортних витрат з роз`ясненнями; листа № 1/1-203/1 від 29.08.2023 від ТОВ «СІВЕРТЕКС» до ТОВ «КОЗИРТРАНС» про надання роз`яснень щодо різниці вартості перевезення згідно акту № ОУ-0102 здачі-прийняття робіт (надання послуг) від 30.08.2023 та довідки № 92 про транспортні витрати від 21.08.2023.
Відповідно до наданих документів вартість транспортних витрат до кордону з Україною склала 125796,00 грн.
Відповідно до довідки про транспортні витрати від 20.12.2022 № 41 витрати на перевезення вантажу автомобілем VOLVO держ. № НОМЕР_1 / НОМЕР_2 за маршрутом Газіантеп (Туреччина) - кордон України (Орловка) складають 109 705,80 грн. Витрати на перевезення вантажу за маршрутом кордон України (Орловка) - м. Чернігів складають 36568,60 грн. Всього транспортно-експедиційні послуги за маршрутом Газіантеп (Туреччина) - м. Чернігів (Україна) становлять 146274,40 грн. До митної вартості включені витрати на транспортування товарів в розмірі 109705,80 грн.
Відповідно до довідки про транспортні витрати від 21.08.2023 № 92 перевезення вантажу автомобілем Skania держ. № A09992CP/A04003XF за маршрутом Газіантеп (Туреччина) - кордон України (Дякове) складають 125796,00 грн. Витрати на перевезення вантажу за маршрутом кордон України (Дякове) - м. Чернігів складають 31448,98 грн. Всього транспортно-експедиційні послуги за маршрутом Газіантеп (Туреччина) - м. Чернігів (Україна) становлять 157244,98 грн. До митної вартості включені витрати на транспортування товарів в розмірі 125796,00 грн.
Листами від 31.08.2023 № 31/08-01, від 05.01.2023 № 05/01-01 перевізник - ТОВ «КОЗИРТРАНС» повідомив, що згідно з укладеним договором про надання транспортних послуг від 12.12.2022 № 012/12-1 та договорами (заявками) від 17.08.2023 № 17/08-03, від 13.12.2022 №13/12-1 ТОВ «КОЗИРТРАНС» здійснило міжнародне перевезення вантажу за єдиним міжнародним транспортним документом (CMR) за маршрутом Газіантеп, Туреччина - Чернігів, Україна.
У довідці про транспортні витрати від 21.08.2023 № 92, наданій до моменту фактичного прибуття вантажу, було зазначено розподіл вартості перевезення на дві частини: 125796,00 грн витрати до кордону з Україною; 31448,98 грн - витрати після перетину кордону. Загальна вартість міжнародного перевезення за довідкою становила 157 244,98 грн.
У довідці про транспортні витрати від 20.12.2022 № 41, наданій до моменту фактичного прибуття вантажу, було зазначено розподіл вартості перевезення на дві частини: 109705,80 грн - витрати до кордону з Україною; 36568,60 грн - витрати після перетину кордону. Загальна вартість міжнародного перевезення за довідкою становила 146274,40 грн.
Однак у процесі перевезення вантажу по території України виникли непередбачувані обставини, що вплинули на час перевезення вантажу та загальну вартість послуг по території України. Зокрема, після перетину кордону України транспортний засіб зазнав затримки у доставці вантажу через запроваджену комендантську годину. Водій виходив з реальної ситуації та намагався доставити вантаж у запланований час, проте через зазначені обставини цього зробити не вдалося.
У зв`язку з цим, вартість перевезення вантажу, зазначена в актах здачі-прийняття робіт, відрізняється від суми, вказаної попередньо в довідках про транспортні витрати, та становить 160901,84 грн. та 151759,69 грн. відповідно. Різниця, що виникла, у розмірі 3656,86 грн та 5485,29 грн відповідно, стосується витрат транспортування по території України.
Різниця у вартості пояснюється непередбаченими затримками та збільшенням часу перевезення вантажу внаслідок комендантської години (збільшені витрати на відрядження водія, оплату стоянок тощо), що спричинило здорожчання послуг перевезення по території України.
Таким чином, збільшення вартості транспортування відбулося на території України.
Отже, суд виходячи із змісту наведених норм, погоджується з аргументами позивача про те, що до митної вартості включаються виключно витрати на транспортування товару до митного кордону України. Тому, відповідно до частини десятої статті 58 Митного Кодексу України до митної вартості включаються лише реальні транспортні витрати на відрізку маршруту від місця завантаження товару до перетину митного кордону України.
При цьому, дані норми не передбачають необхідність включення до митної вартості витрат на переміщення транспортного засобу, коли він не переміщує товари (без вантажу), чи будь-які інші обумовлені складові, як наприклад ремонт, простій транспортного засобу, погодні умови, які впливають на зберігання товару, тощо.
Суд при оцінці спірних правовідносин враховує, що висновки наведені постановах Верховного Суду від 02.05.2023 у справі № 813/2658/16, від 03.04.2020 у справі № 813/4476/16 з приводу застосування частини десятої статті 58 МК України, зокрема, те, що до митної вартості включаються лише транспортні витрати на відрізку маршруту від місця завантаження товару до перетину митного кордону України. При цьому, дана норма не передбачає необхідності включення до митної вартості витрат на переміщення транспортного засобу, коли він не переміщує товари.
Отже, системний аналіз наведеного вище в контексті встановлених обставин в справі дає підстави дійти висновку про те, що до митної вартості включаються витрати на транспортування товару до митного кордону України, які в даному випадку підтверджуються довідками про транспортні витрати від 20.12.2022 № 41 та від 21.08.2023 № 92.
Відтак, враховуючи вимоги частини десятої статті 58 МК України до митної вартості включаються лише транспортні витрати на відрізку маршруту від місця завантаження товару до перетину митного кордону України, а довідка № 41 про транспортні витрати з перевезення вантажу автомобілем VOLVO держ. № НОМЕР_1 / НОМЕР_2 від 20.12.2022 та довідка № 92 про транспортні витрати з перевезення вантажу автомобілем Scania держ. № НОМЕР_3 / НОМЕР_4 від 21.08.2023 мають розділення перевізником суми на до та після кордону, та підтверджують витрати з перевезення до кордону в розмірах 109705,80 грн та 125796,00 грн відповідно.
Крім того, суд погоджується з аргументами позивача, що Методичні рекомендації з формування собівартості перевезень (робіт, послуг) на транспорті, затверджені наказом Міністерства транспорту України від 05.02.2001 № 65, є документом, який містить рекомендаційний характер, і не є спеціальним нормативним актом у спірних правовідносинах.
Відповідно до пункту 2 Методичних рекомендацій, Рекомендації можуть застосовуватись для цілей планування, ведення обліку і калькулювання собівартості перевезень вантажів і пасажирів; робіт і послуг, пов`язаних з транспортним процесом, як на транспортних підприємствах, так і на інших підприємствах, що виконують зазначені роботи (послуги), незалежно від форм власності і підпорядкування, але з врахуванням технологічних і організаційних особливостей кожного підприємства. Конкретний перелік і склад статей калькулювання собівартості перевезень визначається підприємством.
Тобто, Методичні рекомендації не є обов`язковим до застосування нормативно-правовим актом, при цьому вказаний документ визначає рекомендації по формуванню саме собівартості послуг, а не визначення митної вартості товарів.
Варто зауважити, що відповідно до вимог статті 58 Митний кодекс України, до митної вартості не включаються витрати на транспортування товарів після їх ввезення на митну територію України за умови, що такі витрати документально підтверджені та піддаються обчисленню.
З аналізу норм митного законодавства вбачається про те, що законодавець не встановлює обов`язку декларанта подавати документи, які б містили деталізацію вартості перевезення за кожною ділянкою маршруту в кілометрах чи із розподілом вартості за окремими етапами перевезення. Критеріями є наявність належних документів, можливість ідентифікувати характер витрат, можливість їх обчислення, встановлення того, що відповідні витрати понесені після ввезення товару.
Судом встановлено, що надані позивачем договори перевезення, товарно-транспортні накладні (CMR), рахунки та платіжні документи дозволяють визначити загальний маршрут перевезення, дати перетину митного кордону, місце завантаження та розвантаження товару, а також загальну вартість транспортних послуг.
Відсутність у актах виконаних робіт окремого арифметичного розподілу вартості перевезення за кожною ділянкою маршруту сама по собі не свідчить про неможливість обчислення витрат після ввезення товару, якщо з інших документів можливо встановити момент перетину митного кордону та відокремити внутрішнє перевезення територією України.
Більше того, митним органом не доведено, що чинне законодавство покладає на декларанта обов`язок формувати акти виконаних робіт саме у спосіб покілометрової деталізації вартості перевезення чи із розподілом на окремі відрізки маршруту. Відповідач також не навів доказів того, що за відсутності такої деталізації неможливо встановити частину витрат, понесених після ввезення товару.
Суд виходить із того, що формальний підхід до оцінки первинних документів без аналізу їх змісту та взаємозв`язку з іншими доказами суперечить принципу верховенства права та завданню адміністративного судочинства ефективному захисту прав суб`єктів господарювання від протиправних рішень суб`єктів владних повноважень.
За таких обставин, доводи відповідача суд вважає необґрунтованими та такими, що не спростовують правомірності формування позивачем митної вартості товару без включення витрат на транспортування після його ввезення на митну територію України.
Проаналізувавши наведене вище в контексті встановлених обставин в справі, суд дійшов висновку про те, що позивачем на підтвердження понесених витрат на транспортування товару надано достатні докази, які підтверджують фактичну сплату транспортних витрат. Надані документи містять відомості щодо маршруту перевезення, вартості послуг, сторін правовідносин та дозволяють ідентифікувати такі витрати як такі, що понесені саме після моменту перетину митного кордону України.
В свою чергу, відповідачем не спростовано належними та допустимими доказами, ані факту документального підтвердження таких витрат, ані можливості їх точного обчислення. Також митним органом не доведено, що зазначені витрати фактично є частиною ціни, що була сплачена або підлягала сплаті за товар до моменту його ввезення, чи що вони підпадають під перелік обов`язкових складових митної вартості, визначених статтею 58 МК України.
Водночас, оскаржуваним податковим повідомленням-рішенням митний орган фактично включив до складу митної вартості витрати на транспортування товару після його ввезення на митну територію України, що призвело до збільшення бази оподаткування та донарахування митних платежів.
Такий підхід суперечить системному тлумаченню статті 58 Митного Кодексу України, оскільки законодавець прямо виключив можливість включення до митної вартості витрат, які виникли після ввезення товару, за умови їх належного документального підтвердження.
Згідно частин першої та другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що податкові повідомлення-рішення від 21.05.2025 № UA10200020257, від 21.05.2025 № UA10200020258 є протиправними та такими, що підлягають скасуванню.
З урахуванням зазначеного, суд, на підставі наданих доказів в їх сукупності, системного аналізу положень законодавства України, приходить до висновку, що позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Сівертекс» підлягає задоволенню повністю.
Відповідно до частини першої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Тому, за рахунок бюджетних асигнувань Чернігівської митниці на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Сівертекс» підлягає стягненню сплачений ним при поданні позовної заяви судовий збір в розмірі 3028,00 грн. 
Керуючись статтями 72-74, 77, 241-246, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд 

В И Р І Ш И В:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Сівертекс» (вул. Івана Виговського, буд. 55-А, м. Чернігів, 14020, код ЄДРПОУ 39076229) до Чернігівської митниці (просп. Перемоги, 6, м. Чернігів, 14017, код ЄДРПОУ 43985581) про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень - задовольнити повністю. 
Визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення від 21.05.2025 № UA10200020257, від 21.05.2025 № UA10200020258.
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Чернігівської митниці на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Сівертекс» судовий збір в розмірі 3028,00 грн. 
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Повне судове рішення складено 16.07.2026.

Суддя Василь НЕПОЧАТИХ