Номер провадження: 22-ц/813/1936/26 
Справа № 2-6278/10
Головуючий у першій інстанції Луняченко В. О.
Доповідач Карташов О. Ю.

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.05.2026 року          м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Карташова О.Ю.

суддів: Коновалової В.А., Кострицького В.В.

за участю секретаря судового засідання - Рудуман А.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Одеського апеляційного суду 
апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Ощадбанк» в особі філії - Одеського обласного управління Акціонерного товариства «Ощадбанк», в інтересах якого діє адвокат Приходько Вячеслав Миколайович
на ухвалу Київського районного суду міста Одеси від 03 березня 2025 року
за заявою ОСОБА_1 про поворот виконання заочного рішення Київського районного суду міста Одеси від 05.11.2010 року по цивільної справі за позовом заступника прокурора Київського району міста Одеси в інтересах Акціонерного товариства «Ощадбанк» в особі філії - Одеського обласного управління Акціонерного товариства «Ощадбанк» до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 про стягнення заборгованості

ВСТАНОВИВ:

ОПИСОВА ЧАСТИНА

Історія справи

У жовтні 2024 року до Київського районного суду м. Одеси, шляхом направлення заяви поштовою кореспонденцією, звернувся ОСОБА_1 про здійснення повороту виконання заочного рішення Київського районного суду м. Одеси від 05.11.2010 року, у зв`язку із його скасуванням постановою Одеського апеляційного суду від 03.10.2023 року, із зобов`язанням Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» (далі Ощадбанк) повернути суму яка була сплачена заявником у рамках виконавчого провадження, відкритого на підставі зазначеного рішення, у сумі (згідно заяви про уточнення від 03.02.2025 року) - 106 422,22 грн.

Короткий зміст судового рішення суду першої інстанції

Ухвалою Київського районного суду міста Одеси від 03 березня 2025 року задоволено заяву ОСОБА_1 про поворот виконання заочного рішення Київського районного суду м. Одеси від 05.11.2010 року, яке було скасовано постановою Одеського апеляційного суду від 03.10.2023 року, по цивільної справі за позовом заступника прокурора Київського району м. Одеси в інтересах Акціонерного товариства «Ощадбанк» в особі філії - Одеського обласного управління Акціонерного товариства «Ощадбанк» до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 про стягнення заборгованості № 1341 від 28.07.2008 року у розмірі 232 519,67 гри.
У порядку повороту виконання зобов`язати Акціонерне товариство «Державний ощадний банк України» ( код ЄДРПОУ 00032129. Місцезнаходження: м. Київ, вул Госпітальна, 12Г) повернути ОСОБА_1 ( РНОКПП НОМЕР_1 ) суму яка була сплачена заявником у рамках виконавчого провадження №60412209, відкритого на підставі зазначеного рішення, у сумі 106 422,22 ( сто шість тисяч чотириста двадцять дві ) грн 22 коп.

Ухвала суду вмотивована тим, що заява про поворот виконання заочного рішення є обґрунтованою та доведеною, Банк своїм правом на подання свого розрахунку не скористався.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням, Акціонерне товариство «Ощадбанк» в особі філії - Одеського обласного управління Акціонерного товариства «Ощадбанк», в інтересах якого діє адвокат Приходько В.М. подали апеляційну скаргу, в якій вважаючи оскаржувану ухвалу незаконною, необґрунтованою, прийнятою із порушенням норм матеріального та процесуального права, неправильною оцінкою доказів, просять її скасувати та відмовити ОСОБА_1 у задоволенні заяви про поворот виконання заочного рішення Київського районного суду міста Одеси від 05.11.2010 року по цивільної справі за позовом заступника прокурора Київського району міста Одеси в інтересах Акціонерного товариства «Ощадбанк» в особі філії - Одеського обласного управління Акціонерного товариства «Ощадбанк» до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

Апеляційна скарга вмотивована тим, що в порушення вимог діючого законодавства України, заявником до суду не було надано належних доказів надходження або списання коштів установою банку у заявленому розмірі, якими можуть бути документи первинного бухгалтерського обліку (платіжні доручення, платіжні інструкції, виписки по рахунку тощо). Сторона скаржників вважає, що роздруківка розрахунку заборгованості із застосунку ДІЯ — не можна вважати будь-яким офіційним документом, тип паче документом на підтвердження здійснення фінансової операції. Надана стороною заявника довідка про нарахування заробітної плати із зазначенням утримання за виконавчим листом, також не є тим самим документом, який може свідчити про списання установою Банку грошових коштів або про вилучення майна державним виконавцем, а відтак на думку скаржників є неналежним доказом. 
Крім того, стороною скаржників зауважується про те, що уточнена заява про поворот виконання рішення подана з пропуском річного строку на її подання, відтак вона повинна була судом залишена без розгляду, про що Банком вказувалась у своїх запереченнях.

Щодо відзиву на апеляційну скаргу

Учасники справи не скористалися своїм процесуальним правом на подання відзиву на апеляційну скаргу.
Відповідно до ч. 3 ст. 360 ЦПК України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Разом з тим, представником Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії — Одеського обласного управління АТ «Ощадбанк» подані пояснення, в яких зазначається, що виконавче провадження № 60412209 за виконавчим листом від 23.03.2011 № 2-6278/10 було закінчено 22.12.2025 року, проте постанова про закінчення виконавчого провадження на адресу суду не надходила. Згідно отриманої АСВП інформації про виконавче провадження № 60412209 за виконавчим листом від 23.03.2011 № 2-6278/10 про стягнення коштів з ОСОБА_1 у розмірі 232 519,67 грн, сума грошових коштів яка підлягає стягненню зазначена 144 436,96 грн. Згідно з постанови про закінчення виконавчого провадження № 60412209 від 22.12.2025 залишок нестягнутої суми за виконавчим документом складає 55 941,56 грн, сума стягнутого виконавчого збору/сума стягненої винагороди приватного виконавця 17 657,82 грн. Таким чином, постанова не містить відомостей про суму, яка була перерахована на користь стягувача.

Узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи

Представник скаржника АТ «Ощадбанк» Приходько В.М. в судовому засіданні підтримав доводи та вимоги апеляційної скарги, просив її задовольнити.
Інші учасники справи до апеляційного суду не з`явилася, були повідомлені належним чином.
Виходячи з положень ст. 13 ЦПК України кожна сторона розпоряджається своїми правами на власний розсуд, у т.ч. правом визначити свою участь в тому чи іншому судовому засіданні. 
Законодавець передбачив, що явка до апеляційного суду належним чином повідомленого учасника справи не є обов`язковою.
Виходячи з вищевказаного, враховуючи передбачені діючим процесуальним законодавством строки розгляду справи, час знаходження справи на розгляді апеляційного суду, баланс інтересів учасників справи у якнайшвидшому її розгляді, освідомленість учасників справи про її розгляд, створення апеляційним судом під час розгляду даної справи умов для реалізації її учасниками принципу змагальності сторін, достатньої наявності у справі матеріалів для її розгляду, враховуючи думку осіб, що з`явились, колегія суддів вважає можливим проводити розгляд за відсутності учасників які не з`явились.

Фактичні обставини справи, встановлені судом

Рішенням Київського районного суду м. Одеси від 21.08.2009 року з ОСОБА_2 та ОСОБА_1 на користь Банку була стягнута заборгованість за договором про іпотечний кредит №1341 від 28.07.2008 року у розмірі 748 172,41 грн., та звернуто стягнення на предмет іпотеки - квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 .
На виконання вказаного рішення, за згодою банку квартира, що була предметом іпотеки, була реалізована.
У наступному, до Київського районного суду міста Одеси звернувся заступник прокурора Київського району м. Одеси в інтересах Відкритого акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії - Одеського обласного управління Акціонерного товариства «Ощадбанк» з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.
Заочним рішенням Київського районного суду м. Одеси від 05.11.2010 року у справі № 2-6278/10 позов заступника прокурора Київського району м. Одеси в інтересах Відкритого акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії - Одеського обласного управління Акціонерного товариства «Ощадбанк» було задоволено, стягнуто у солідарному порядку з ОСОБА_2 , ОСОБА_1 на користь Відкритого акціонерного товариства «Державний ощадний банк України, заборгованість: по виплаті іпотечного кредитного договору № 1341 від 28.07.2008 року у розмірі 232 519,67 гри., яка складається: заборгованість по кредиту у розмірі 60 626,44 грн. заборгованість по. відсоткам у розмірі 141 620,39 грн.. пеня за прострочення сплати відсотків у розмірі 23 147,84 грн., штраф у розмірі 7 125,00 грн. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь держави витрати по оплаті державного мита у розмірі 116,25 грн. та інформаційно-технічного забезпечення у розмірі 60,00 грн., та стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави витрати по оплаті державного мита у розмірі 116,25 грн. та інформаційно-технічного забезпечення у розмірі 60,00 грн.
На виконання вказаного рішення 24.10.2019 року державним виконавцем Другого Київського відділу державної виконавчої служби м. Одеси Головного територіального управління юстиції в Одеській області відкрито виконавче провадження № 60412209 про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості на підставі виконавчого листа №2-6278/10 виданого 23.03.2011 року Київським районним судом м. Одеси.
Згідно постанови від 24.10.2019 року у виконавчому провадженні №60412209 з ОСОБА_1 стягується виконавчий збір у розмірі 14443,70 грн.
Постановою державного виконавця Другого Київського відділу державної виконавчої служби м. Одеси Головного територіального управління юстиції в Одеській області від 24.11.2021 року. винесеної у рамках виконавчого провадження №60412209, накладено арешт на грошові кошти у банках та небанківських установах , у межах суми звернення у розмірі 256 040,63 грн.
Згідно довідки від 10.12.2024 року, наданої ТОВ « БРУКЛІН-КИЇВ» , Нападовський з 06.09.2019 року є працівником даної установи, та на підставі Постанови Виконавчого провадження від 24.10.2019 року по ВП№60412209 з його заробітної плати з січня 2020 року по березень 2023 року було утримано 106 422,22 грн.
Постановою Одеського апеляційного суду від 03.10.2023 року задоволена апеляційна скарга представника ОСОБА_2 , скасовано заочне рішення Київського районного суду м. Одеси від 05 листопада 2010 року, та у задоволенні позову заступника прокурора Київського району м. Одеси в інтересах Відкритого акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 про стягнення заборгованості відмовлено.
За змістом постанови рішенням Київського районного суду міста Одеси від 21 серпня 2009 року по справі 2-4642/09 було стягнуто з ОСОБА_2 на користь позивача, з поміж іншого, 707 750 грн заборгованості за кредитом , а тому повторне стягнення кредиту, всупереч положень статті 61 Конституції України, призведе до подвійного стягнення заборгованості за одне й те ж саме зобов`язання, отже в цій частині позовні вимоги є необґрунтованими.

МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА

Позиція апеляційного суду

Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність й обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів апеляційного суду приходить до наступного.
Зі змісту статті 367 ЦПК України вбачається, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Відповідно до положень ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін (частина перша статті 12 ЦПК України).
Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (частина четверта статті 12 ЦПК України).
Згідно з положенням частини третьої статті 13 ЦПК України учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.
Справедливість судового розгляду повинна знаходити свою реалізацію, у тому числі у здійсненні судом правосуддя без формального підходу до розгляду кожної конкретної справи.
Дотримання принципу справедливості судового розгляду є надзвичайно важливим під час розгляду судових справ, оскільки його реалізація слугує гарантією того, що сторона, незалежно від рівня її фахової підготовки та розуміння певних вимог цивільного судочинства, матиме можливість забезпечити захист своїх інтересів.

Застосовані норми права та мотиви, з яких виходить апеляційний суд

Процесуальні питання, пов`язані з виконанням судових рішень у цивільних справах та рішень інших органів (посадових осіб), регулюються розділом VI ЦПК України.
Відповідно до ст. 444 ЦПК України суд апеляційної чи касаційної інстанції, приймаючи постанову, вирішує питання про поворот виконання, якщо, скасувавши рішення (визнавши його нечинним), він: закриває провадження у справі; залишає позов без розгляду; відмовляє в позові повністю; задовольняє позовні вимоги в меншому розмірі.
Згідно із п. 4 ч. 2 ст. 444 ЦПК України якщо рішення після його виконання скасовано і справу повернуто на новий розгляд, суд, ухвалюючи рішення, вирішує питання про поворот виконання, якщо під час нового розгляду справи він: 4) задовольняє позовні вимоги в меншому розмірі.
Якщо питання про поворот виконання рішення не було вирішено судом відповідно до ч. 1-3 ст. 444 ЦПК України, заява відповідача про поворот виконання рішення розглядається судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.
Згідно із ч. 5 ст. 444 ЦПК України питання про поворот виконання рішення суд вирішує за наявності відповідної заяви сторони.
Статтею 446 ЦПК України визначено, процесуальні питання, пов`язані з виконанням судових рішень у цивільних справах, вирішуються судом, який розглядав справу як суд першої інстанції, якщо інше не визначено цим розділом. Процесуальні питання, пов`язані з виконанням рішень інших органів (посадових осіб), вирішуються судом за місцем виконання відповідного рішення.
Конституційний суд України у своєму рішенні від 02 листопада 2011 року №13-рп/2011 зазначив, що поворот виконання рішення - це цивільна процесуальна гарантія захисту майнових прав особи, яка полягає у поверненні сторін виконавчого провадження в попереднє становище через скасування правової підстави для виконання рішення та повернення стягувачем відповідачу (боржнику) всього одержаного за скасованим (зміненим) рішенням. Інститут повороту виконання рішення спрямований на поновлення прав особи, порушених виконанням скасованого (зміненого) рішення, та є способом захисту цих прав у разі отримання стягувачем за виконаним та у подальшому скасованим (зміненим) судовим рішенням неналежного, безпідставно стягненого майна, оскільки правова підстава для набуття майна відпала. Поворот виконання - це спосіб захисту прав боржника, який полягає у поверненні йому стягувачем всього одержаного за скасованим рішенням. Поворот виконання можливий, у разі якщо: а) позивач одержав від відповідача в порядку виконання рішення майно або грошові кошти; б) виконане рішення скасовано судом апеляційної чи касаційної інстанції чи змінено із задоволенням позовних вимог в меншому розмірі.
Відтак, поворот виконання рішення - це повернення сторін виконавчого провадження в первісне становище у зв`язку із скасуванням виконаного рішення суду з метою поновлення їхніх прав. Воно можливе лише після набрання судовим рішенням законної сили.
За своєю суттю поворот виконання рішення - це процесуальна гарантія захисту майнових прав учасників справи, яка полягає у поверненні сторін виконавчого провадження в попереднє становище через скасування правової підстави для виконання рішення та повернення стягувачем відповідачу (боржнику) всього одержаного за скасованим (зміненим) рішенням (постанова Великої Палати Верховного Суду 04 вересня 2019 року у справі №569/15646/16-ц).
Поворот виконання можливий, у разі якщо: а) позивач одержав від відповідача в порядку виконання рішення майно або грошові кошти; б) виконане рішення скасовано судом чи змінено із задоволенням позовних вимог в меншому розмірі.
За змістом наведених норм закону, поворот виконання скасованого рішення суду допускається у разі його фактичного виконання і ухвалення судом нового рішення у справі.
Відповідно до правового висновку, викладеного у постанові Верховного Суду від 20 червня 2019 року у справі №336/9595/14, оскільки поворот виконання рішення є гарантією відновлення прав учасників процесу, то суди повинні задовольняти відповідні заяви та повертати відповідачеві стягнуті з нього кошти за скасованим судовим рішенням, за відсутності обмежень, встановлених ст. 382 ЦПК України 2004 року (ст. 445 ЦПК України у редакції з 15 грудня 2017 року), яка визначає особливості повороту виконання в окремих категоріях справ.

Колегія суддів звертає увагу на те, що поворот виконання рішення спрямований на повернення боржнику саме того майна або грошових коштів, які були фактично отримані стягувачем унаслідок виконання судового рішення, правова підстава для якого у подальшому відпала або була змінена.
При цьому, суд, вирішуючи питання про поворот виконання, має виходити не з абстрактного розподілу відповідальності між солідарними боржниками, а з реального обсягу виконання судового рішення та встановлення того, від кого саме було здійснено відповідне стягнення.

Як вбачається з наданого заявником доказу, а саме довідки про відрахування на рахунок виконавчої служби у порядку виконання ВП № 60412209 частини заробітної плати у розмірі 106 422,22 грн.
Постановою Одеського апеляційного суду від 03.10.2023 року задоволена апеляційна скарга представника ОСОБА_2 , скасовано заочне рішення Київського районного суду м. Одеси від 05 листопада 2010 року, та у задоволенні позову заступника прокурора Київського району м. Одеси в інтересах Відкритого акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 про стягнення заборгованості відмовлено.
За змістом постанови рішенням Київського районного суду міста Одеси від 21 серпня 2009 року по справі 2-4642/09 було стягнуто з ОСОБА_2 на користь позивача, з поміж іншого, 707 750 грн заборгованості за кредитом , а тому повторне стягнення кредиту, всупереч положень статті 61 Конституції України, призведе до подвійного стягнення заборгованості за одне й те ж саме зобов`язання, отже в цій частині позовні вимоги є необґрунтованими.
За таких обставин, суд першої інстанції на підставі належним чином оцінених доказів, зробив обґрунтований висновок про наявність підстав для задоволення заяви про поворот виконання рішення суду, з яким погоджується колегія суддів.
Разом із тим, колегія суддів вважає помилковими такі висновки суду першої інстанції щодо визначення розміру коштів, які підлягають поверненню в порядку повороту виконання, виходячи з наступного.
Суд, вирішуючи питання про поворот виконання, має виходити не з абстрактного розподілу відповідальності між солідарними боржниками, а з реального обсягу виконання судового рішення та встановлення того, від кого саме було здійснено відповідне стягнення.
Колегія суддів зазначає, що суд має право використовувати інформацію з відкритих офіційних джерел для перевірки та оцінки обставин справи, зокрема дані, що містяться у відкритих державних реєстрах та інформаційних системах.
Так, дослідивши відомості з Автоматизованої системи виконавчого провадження, які перебувають у відкритому доступі на офіційному вебсайті Міністерства юстиції України і які також були надані представником Банку, колегія суддів встановила, що сума яка зазначена в довідці про відрахування частини заробітної плати не співпадає з сумою зазначеною у постанові про закінчення виконавчого провадження, а тому доведеною сумою повернення є 88 495,40 грн.

З огляду на викладене, доводи скарги, щодо неналежності наданого ОСОБА_1 доказу на підтвердження стягнутої суми знайшли своє відображення.
Що стосуються доводів скарги, щодо подання заяви про поворот виконання рішення із пропуском строку то вони не знайшли свого підтвердження ні під час розгляду у суді першої інстанції ні під час перевірки судом апеляційної інстанції.
Отже, доводи апеляційної скарги знайшли своє часткове відображення під час апеляційного перегляду, а тому ухвала суду першої інстанції підлягає зміні.

Висновки апеляційного суду за результатами розгляду апеляційної скарги

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.
Відповідно до п.3 ч.1 ст.379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є невідповідність висновків суду обставинам справи.

Враховуючи викладене, апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а ухвала суду першої інстанції зміні, в частині зменшення визначеної судом суми, яка була сплачена ОСОБА_1 у рамках виконавчого провадження, з 106422,22 грн до 88495,40 грн.

Керуючись ст. 367, п. 2 ч. 1 ст. 374, ст. 376, ст. 384 ЦПК України, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Ощадбанк» в особі філії - Одеського обласного управління Акціонерного товариства «Ощадбанк», в інтересах якого діє адвокат Приходько Вячеслав Миколайович – задовольнити частково.

Ухвалу Київського районного суду міста Одеси від 03 березня 2025 року змінити, зменшити визначену судом суму, яка була сплачена ОСОБА_1 у рамках виконавчого провадження, з 106422,22 грн до 88495,40 грн.

В іншій частині ухвалу суду залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає чинності з дня її проголошення.
Касаційна скарга може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до Верховного Суду.

Головуючий О.Ю. Карташов

Судді В.А. Коновалова

В.В. Кострицький