П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 вересня 2026 р. | м. Одеса | Справа № 420/29810/25

Перша інстанція суддя Радчук А.А.

Колегія суддів П`ятого апеляційного адміністративного суду у складі:
судді-доповідача Яковлєва О.В.,
суддів Дегтярьової С.В., Крусяна А.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Державної установи «Кропивницька виправна колонія (№6)» на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 02 грудня 2025 року, у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Державної установи «Кропивницька виправна колонія (№ 6)» про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити дії,-

В С Т А Н О В И Л А :

Позивач звернувся до суду з позовом, у якому заявлено вимоги Державній установі «Кропивницька виправна колонія (№ 6)», а саме:
- визнання протиправною бездіяльності щодо виплати ОСОБА_1 компенсації втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням строків виплати грошового забезпечення, виплаченого 01 серпня 2025 року на виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 27 травня 2024 року, у справі № 420/7133/24;
- зобов`язання нарахувати та виплатити на користь ОСОБА_1 компенсацію втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням строків виплати грошового забезпечення, виплаченого 01 серпня 2025 року на виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 27 травня 2024 року у справі № 420/7133/24, за весь час затримки з 26 квітня 2021 року (наступний місяць після недовиплати) по 01 серпня 2025 року.
Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 02 грудня 2025 року задоволено позов.
Не погоджуючись з вказаним судовим рішенням відповідачем подано апеляційну скаргу, з якої вбачається про порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, а тому просить скасувати оскаржуване рішення, з ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні позову.
Вимоги апеляційної скарги обґрунтовано тим, що судом першої інстанції зроблено помилковий висновок про задоволення позовних вимог, так як позивач не має права на отримання спірної компенсації.
Крім того, відповідач зазнає, що на виконання судового рішення належним чином здійснена виплата грошового забезпечення позивачу.

Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду, а також правильність застосування судом норм матеріального і процесуального права та правової оцінки обставин у справі, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 проходив службу в органах ДКВС України.
Згідно витягу з наказу Міністерства юстиції України від 14 вересня 2021 року № 2230/к, ОСОБА_1 з 01 жовтня 2021 року звільнено з Державної кримінально-виконавчої служби України з посади начальника державної установи «Кропивницька виправна колонія (№ 6)» за власним бажанням відповідно до ч. 5 ст. 23 Закону України «Про Державну кримінально-виконавчу службу України», п. 7 ч. 1 ст. 77 Закону України «Про національну поліцію».
Після звільнення з військової служби між позивачем та відповідачем виникли спірні правовідносини щодо нарахування та виплати грошового забезпечення.
Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 27 травня 2024 року у справі № 420/7133/24, яке набрало законної сили 08 жовтня 2024 року, визнано протиправними дії Державної установи «Кропивницька виправна колонія (№6)» щодо обчислення та виплати ОСОБА_1 грошового забезпечення з 26 березня 2021 року 01 жовтня 2021 року з урахуванням розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого Законом України «Про Державний бюджет України на 2018 рік» станом на 01 січня 2018 року. Зобов`язано Державну установу «Кропивницька виправна колонія (№6)» здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 грошового забезпечення (основні, щомісячні додаткові та одноразові додаткові види грошового забезпечення, премія) за період з 26 березня 2021 року по 01 жовтня 2021 року включно, матеріальної допомоги на оздоровлення за 2021 рік, з урахуванням посадового окладу та окладу за спеціальним (військовим) званням, надбавки за вислугу років, щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії, визначених шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01 січня 2021 року на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 8, 14 до постанови Кабінету Міністрів України № 704 від 30 серпня 2017 року, та згідно з Порядком виплати грошового забезпечення та компенсаційних виплат особам рядового і начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби України, затвердженим наказом Міністерства юстиції України від 28 березня 2018 року № 925/5, з урахуванням раніше виплачених сум. Зобов`язано Державну установу «Кропивницька виправна колонія (№6)» здійснити ОСОБА_1 перерахунок та виплату одноразової грошової допомоги при звільненні в розмірі 25% місячного грошового забезпечення за кожний календарний рік служби, з урахуванням посадового окладу та окладу за спеціальним (військовим) званням, надбавки за вислугу років, щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії, визначених шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01 січня 2021 року на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 8, 14 до постанови Кабінету Міністрів України № 704 від 30 серпня 2017 року, та згідно з Порядком виплати грошового забезпечення та компенсаційних виплат особам рядового і начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби України, затвердженим наказом Міністерства юстиції України від 28 березня 2018 року № 925/5, з урахуванням раніше виплаченої суми.
При цьому, 01 серпня 2025 року на виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 27 травня 2024 року, у справі № 420/7133/24, відповідачем виплачено на користь позивача кошти в сумі 197945,80 грн, що підтверджується повідомленням банку про зарахування коштів та платіжною інструкцією №749 від 31 липня 2025 року, наданою відповідачем. 
В свою чергу, бажаючи отримати компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати, позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом вважаючи бездіяльність відповідача протиправною.
За наслідком з`ясування обставин справи, судом першої інстанції зроблено висновок про задоволення позовних вимог, так як позивач має право на отримання спірної компенсації, з чим погоджується колегія суддів, з огляду на наступне.
Так, згідно ч. 1 ст. 1 ЗУ «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати», підприємства, установи і організації всіх форм власності та господарювання здійснюють компенсацію громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи).
Згідно ч. 1 ст. 2 ЗУ «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати», компенсація громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати (далі - компенсація) провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, нарахованих громадянам за період починаючи з дня набрання чинності цим Законом.
Згідно ч. 2 ст. 2 ЗУ «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати», під доходами у цьому Законі слід розуміти грошові доходи громадян, які вони одержують на території України і які не мають разового характеру, зокрема пенсії або щомісячне довічне грошове утримання (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством).
Згідно ч. 1 ст. 4 ЗУ «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати», виплата громадянам суми компенсації провадиться у тому ж місяці, у якому здійснюється виплата заборгованості за відповідний місяць.

Колегією суддів встановлено, що у межах спірних правовідносин позивач бажає отримати компенсацію втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати, а саме пенсійних виплат, отриманих позивачем у 01 серпня 2025 року на виконання судового рішення у справі № 420/7133/24.
Між тим, з аналізу вищевикладених норм матеріального права вбачається, що підприємства, установи і організації всіх форм власності та господарювання здійснюють компенсацію громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, зокрема у випадку порушення строків виплати пенсій.
В свою чергу, виплата громадянам суми компенсації має провадиться у тому ж місяці, у якому здійснюється виплата заборгованості.
При цьому, право особи на отримання компенсації втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати набувається особою незалежно від обставин та підстав виплати доходу, право на отримання якого виникло у особи в минулому.
Тобто, факт виплати пенсії на виконання рішення суду не позбавляє позивача права на отримання спірної компенсації, так як відповідні нарахування, право на отримання яких позивачем підтверджено рішенням суду, мали здійснюватися щомісячно.
В свою чергу, протиправне невиконання зазначеного обов`язку відповідачем тягне за собою негативні наслідки у вигляді додаткового обов`язку зі виплати спірної компенсації.
При цьому, колегія суддів зазначає, що ст. 3 ЗУ «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» чітко визначено формулу, яка має застосовуватись при обрахунку розміру спірної компенсації.
Крім того, колегія суддів зазначає, що відмова відповідача у виплаті компенсації громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати не обов`язково має висловлюватися через ухвалення окремого акта індивідуальної дії, оскільки це не передбачено законодавством.
Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 02 квітня 2024 року, у справі № 560/8194/20.
Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про необхідність задоволення позову.
Крім того, враховуючи вищезазначену дату виплати позивачу доходу, колегія суддів вважає, що позивач звернувся до суду з даним позовом 31 серпня 2025 року без пропуску встановленого ч. 5 ст. 122 КАС України місячного строку звернення до суду.

В свою чергу, судом першої інстанції порушень матеріального і процесуального права при вирішенні справи не допущено, а наведені в скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують.
Керуючись ст.ст. 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328 КАС України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу Державної установи «Кропивницька виправна колонія (№6)» залишити без задоволення, а рішення Одеського окружного адміністративного суду від 02 грудня 2025 року - без змін.
Судові витрати, а саме сплачений судовий збір за подання апеляційної скарги покласти на Державну установу «Кропивницька виправна колонія (№6)».
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її ухвалення та оскарженню не підлягає, крім випадків передбачених у п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Суддя-доповідач | | О.В. Яковлєв
Судді | | С.В. Дегтярьова   А.В. Крусян