ОЛЕКСАНДРІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ЗАПОРІЖЖЯ 
м. Запоріжжя

Іменем України
РІШЕННЯ
09 липня 2026 року	Справа № 331/5719/26	

Олександрівський районний суд м. Запоріжжя у складі: 
головуючого судді Губанова Р.О.,
секретарка судового засідання Владиченко І.В.,
розглянув у відкритому судовому засіданні в порядку окремого провадження цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , в особі представниці заявниці – адвокатки Лічман І.І., 
заінтересована особа: ОСОБА_2 
про видачу обмежувального припису,

Короткий зміст заяви і рух справи.
6 липня 2026 року до Олександрівського районного суду міста Запоріжжя надійшла вказана заява.
Узагальненими доводами заяви є те, що разом із заявницею проживає її син - ОСОБА_2 . Останній ніде не працює, зловживає алкоголем, систематично вчиняє щодо неї домашнє насильство, робить неможливим сумісне з ним проживання. Домашнє насильство триває багато років. Внаслідок такої поведінки заявниця постійно знаходиться в стресовому стані, почувається в квартирі в небезпеці. З приводу неправомірних дій ОСОБА_2 заявниця неодноразово звертатись до відділу поліції. Усього за період з 2017 року до теперішнього часу в провадженні Олександрівського суду м. Запоріжжя перебувало 12 справ про адміністративне правопорушення завчинення домашнього насильства ОСОБА_2 щодо заявниці і за невиконання термінових заборонних приписів.
Посилаючись на положення норм Закону України «Про запобігання та протидію Домашньому насильству» (далі - Закон № 2229-VIII, або Закон) заявниця просила видати обмежувальний припис щодо ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строком на 6 (шість) місяців із визначенням заходів тимчасового обмеження його прав та покладеннями на нього обмежень передбачених п.п. 1, 4 ч. 2 ст. 26 Закону № 2229-VIII.
Ухвалою судді від 06.07.2026 відкрито провадження у справі, призначено її розгляд.
В судовому засіданні 07.07.2026 заслухана заявниця і досліджені письмові докази. Судове засідання відкладено на 09.07.2026 з метою повторного виклику заінтересованої особи. 
В нинішнє судове засідання, будучи належним чином повідомленими про його час і місце проведення учасники справи не з`явилися. 
Будь-яких інших заяв чи клопотань не подали. 
Відповідно до абз. 2 ч. 1 ст. 350-5 ЦПК України, неявка належним чином повідомлених заінтересованих осіб не перешкоджає розгляду справи про видачу обмежувального припису.
У зв`язку з неявкою у судове засідання сторін на підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось.
З урахуванням вказаних обставин суд дійшов висновку про можливість ухвалення рішення без участі заявниці і заінтересованої особи.

Фактичні обставини встановлені судом,
мотиви з яких виходив суд і застосовані норми права.
Заявниця є особою старечого віку, має 2 групу інвалідності. Остання проживає за адресою АДРЕСА_1 ,
ОСОБА_2 – є сином заявниці переодично проживає разом із нею. Останній в період 2017 року по теперішній час дванадцять разів притягався до адміністративної відповідальності за вчинення домашнього насильства щодо своєї матері а також за невиконання термінового обмежувального припису. Постановами суддів Олександрівського (Жовтневого) суду м. Запоріжжя на нього накладались адміністративні стягнення, втім поведінка ОСОБА_2 залишалась незмінною, а застосовані суддями стягнення, вочевидь, не змогли запобігти вчиненню ним домашнього насильства через певний період часу. 
Вказані обставини підтверджуються письмовими доказами долученими до заяви. 
Заявниця в судовому засіданні пояснила, що син не постійно проживає з нею, а так би мовити періодично. Раніше він проживав за містом, але наразі проживає то у неї, то у співмешканки, то у якихось друзів. Коли він приходить до неї, він зазвичай перебуває у стані алкогольного сп`яніння і часто-густо вчиняє домашнє насильство. Вона в силу віку і стану здоров`я ніяким чином не може запобігти таким його діям.
Вирішуючи питання про наявність підстав для задоволення вимог заявниці, суд виходить з такого.
Статтею 1 Закону № 2229-VIII діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь. Кривдник – особа, яка вчинила домашнє насильство у будь-якій формі . Особа, яка постраждала від домашнього насильства – особа, яка зазнала домашнього насильства у будь-якій формі.
Згідно з п. 7 ч 2 ст. 3 Закону дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству незалежно від факту спільного проживання поширюється на батьків (мати, батько) і дитину (дітей).. 
У даній справі судом встановлено, що між сторонами склалися певні конфліктні стосунки, підґрунтям яких є шкідливі звички заінтересованої особи, його аморальний спосіб життя, агресивна поведінка.
Відповідно до пп. 5, 7 ч. 1 ст. 1 Закону запобігання домашньому насильству – система заходів, що здійснюються органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування, підприємствами, установами та організаціями, а також громадянами України, іноземцями та особами без громадянства, які перебувають в Україні на законних підставах, та спрямовані на підвищення рівня обізнаності суспільства щодо форм, причин і наслідків домашнього насильства, формування нетерпимого ставлення до насильницької моделі поведінки у приватних стосунках, небайдужого ставлення до постраждалих осіб, насамперед до постраждалих дітей, викорінення дискримінаційних уявлень про соціальні ролі та обов`язки жінок і чоловіків, а також будь-яких звичаїв і традицій, що на них ґрунтуються.
Обмежувальний припис стосовно кривдника – встановлений у судовому порядку захід тимчасового обмеження прав чи покладення обов`язків на особу, яка вчинила домашнє насильство, спрямований на забезпечення безпеки постраждалої особи;
Згідно зі ст. 24 Закону, обмежувальний припис стосовно кривдника є одним зі спеціальних заходів щодо протидії домашньому насильству.
Обмежувальним приписом визначаються один чи декілька таких заходів тимчасового обмеження прав кривдника або покладення на нього обов`язків: 1) заборона перебувати в місці спільного проживання (перебування) з постраждалою особою; 2) усунення перешкод у користуванні майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності або особистою приватною власністю постраждалої особи; 3) обмеження спілкування з постраждалою дитиною; 4) заборона наближатися на визначену відстань до місця проживання (перебування), навчання, роботи, інших місць частого відвідування постраждалою особою; 5) заборона особисто і через третіх осіб розшукувати постраждалу особу, якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому кривднику, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею; 6) заборона вести листування, телефонні переговори з постраждалою особою або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб (ч. 2 ст. 26 Закону).
Обмежувальний припис за своєю суттю не є заходом покарання особи (на відміну від норм, закріплених у КУпАП та КК України), а є тимчасовим заходом, виконуючим захисну та запобіжну функцію і направленим на попередження вчинення насильства та забезпечення першочергової безпеки осіб, з огляду на наявність ризиків, передбачених вищезазначеним законом, до вирішення питання про кваліфікацію дій кривдника та прийняття стосовно нього рішення у відповідних адміністративних або кримінальних провадженнях.
Наведене узгоджується з позицією Верховного Суду, викладеною в постанові від 20.05.2020 в рамках справи № 673/1607/19.
З огляду на обставини конкретної справи, в порядку, визначеному Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», видача обмежувального припису є легітимним заходом втручання у права та свободи особи.
При вирішенні питання щодо застосуванні такого заходу суд на підставі установлених обставин справи та оцінки факторів небезпеки (ризиків) щодо вчинення домашнього насильства має оцінити пропорційність вручання у права і свободи особи враховуючи, що ці заходи пов`язані із протиправною поведінкою такої особи.
Вказане кореспондується з позицією Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду, викладеній в постанові від 17.02.2021 в рамках справи № 766/13927/20-ц.
Рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків. Обмежувальний припис видається на строк від одного до шести місяців (ч. 2 ст. 350-6 ЦПК України).
Разом з тим, ст. 8 Конвенції гарантовано, що кожен має право на повагу до свого приватного і сімейного життя, до свого житла і кореспонденції. Органи державної влади не можуть втручатись у здійснення цього права, за винятком випадків, коли втручання здійснюється згідно із законом і є необхідним у демократичному суспільстві в інтересах національної та громадської безпеки чи економічного добробуту країни, для запобігання заворушенням чи злочинам, для захисту здоров`я чи моралі або для захисту прав і свобод інших осіб.
Тобто, при вирішенні питання щодо домашнього насильства суду потрібно переконатися, чи ґрунтується відповідна заява на достатній доказовій базі.
В даному випадку, заявницею у повному обсязі доведені ризики, що, на її думку, мають місце у відносинах, становлять пряму загрозу для неї, тому суд дійшов висновку, що існує обґрунтований ризик продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення щодо постраждалої особи і такі ризики є реальними.
З огляду на вказане, суд вважає, що вимоги щодо встановлення обмежувального припису є обґрунтованими та такими що підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 258, 259, 263 – 265, 268, 273, 350-6, 353, 355 ЦПК України, суд

ухвалив:
заяву ОСОБА_1 , задовольнити.
Видати обмежувальний припис щодо ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строком на 6 (шість) місяців, яким визначити заходи тимчасового обмеження його прав та покласти на нього такі обов`язки:
- заборонити перебувати в місці проживання (перебування) постраждалої особи ОСОБА_1 , за адресою АДРЕСА_1 .
- заборонити наближатися на відстань ближче 100 метрів до місця проживання (перебування) постраждалої особи ОСОБА_1 .
Реквізити учасників справи:
- заявниця: ОСОБА_1 , АДРЕСА_2 , паспорт НОМЕР_1 , виданий Жовтневим РВУМВС України в Запорізькій області 13.02.2002; реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_2 ;
- заінтересована особа: ОСОБА_2 , АДРЕСА_2 , паспорт НОМЕР_3 , виданий Жовтневим РВУМВС України в Запорізькій області 04.09.2007, реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_4 . 

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до Запорізького апеляційного суду.
Рішення суду про видачу обмежувального припису підлягає негайному виконанню, а його оскарження не зупиняє його виконання.
Учасникам справи, які не були присутні у судовому засіданні, копія рішення суду надсилається рекомендованим листом з повідомленням про вручення негайно, але не пізніше наступного дня з дня ухвалення рішення.
Про видачу обмежувального припису не пізніше наступного дня з дня ухвалення рішення повідомити уповноважені підрозділи органів Національної поліції України за місцем проживання (перебування) заявника для взяття особи, стосовно якої видано обмежувальний припис, на профілактичний облік, а також районні, районні у містах Києві і Севастополі державні адміністрації та виконавчі органи сільських, селищних, міських, районних у містах рад за місцем проживання (перебування) заявника. 

Суддя	Р.О. Губанов