Справа № 650/6367/25
провадження № 2/650/1385/26

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
20 липня 2026 року	селище Велика Олександрівка	

Великоолександрівський районний суд Херсонської області у складі головуючого – судді Сікори О.О., за участю секретаря судового засідання Завістовської Л.А., представника відповідача – Товариства з обмеженою відповідальністю «ЮТС-АГРОПРОДУКТ» Слівінського І.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , в інтересах якої діє представник – адвокат Бєліков Андрій Андрійович, до Товариства з обмеженою відповідальністю «ЮТС-АГРОПРОДУКТ» та Товариства з обмеженою відповідальністю «ПЕРЕМОГА-ПЛЮС» про розірвання договору оренди землі,
В С Т А Н О В И В :
06 жовтня 2025 року ОСОБА_1 через свого представника – адвоката Бєлікова А.А. звернулася до Великоолександрівського районного суду Херсонської області з позовом до ТОВ «ЮТС-АГРОПРОДУКТ» та ТОВ «ПЕРЕМОГА-ПЛЮС», у якому просить розірвати договір оренди землі № 652060004001380 від 16 березня 2012 року, укладений між спадкодавцем позивача ОСОБА_2 та ТОВ «Югтранзитсервіс-Агропродукт», право оренди за яким у подальшому перейшло до ТОВ «ЮТС-АГРОПРОДУКТ», а 17 квітня 2025 року – до ТОВ «ПЕРЕМОГА-ПЛЮС», щодо земельної ділянки з кадастровим номером 6520683600:02:026:0005 площею 9,9123 га, номер запису про інше речове право 37597039.
Підставою для дострокового розірвання договору позивач визначає систематичну несплату орендної плати за 2022, 2023 та 2024 роки. У позові зазначено, що нормативна грошова оцінка земельної ділянки становить 292 542,16 грн, а відповідно до додаткової угоди орендна плата визначена у розмірі 6,65 відсотка нормативної грошової оцінки за рік та підлягає внесенню до 31 грудня кожного року. За розрахунком позивача річний розмір орендної плати становить 19 454,05 грн, а сукупний розмір несплаченої орендної плати за три роки – 58 362,15 грн.
Позивач зазначає, що 16 березня 2012 року договір було укладено з ТОВ «Югтранзитсервіс-Агропродукт», 15 січня 2015 року сторону орендаря змінено на ПП «ЮТС-АГРОПРОДУКТ ПЛЮС», 30 липня 2017 року – на ТОВ «ЮТС-АГРОПРОДУКТ», а 17 квітня 2025 року право оренди відчужено ТОВ «ПЕРЕМОГА-ПЛЮС». Строк дії договору, з урахуванням внесених до нього змін, визначено до 30 листопада 2027 року.
На підтвердження несплати орендної плати сторона позивача посилається на інформацію органів ДПС про отримані позивачем доходи у 2020–2025 роках, відповідно до якої виплата орендної плати у 2022–2024 роках не відображена, а також на направлені ТОВ «ЮТС-АГРОПРОДУКТ» та ТОВ «ПЕРЕМОГА-ПЛЮС» адвокатські запити про надання інформації і документів щодо нарахування та виплати орендної плати. За твердженням позивача, відповіді з документами, які б підтверджували проведення розрахунків, надані не були.
Позивач вважає, що несплата орендної плати три роки поспіль є систематичним порушенням істотної умови договору та відповідно до пункту «д» частини першої статті 141 ЗК України, статті 32 Закону України «Про оренду землі» та частини другої статті 651 ЦК України є достатньою підставою для дострокового розірвання договору.
Окремо у позові наведені заперечення проти можливого посилання відповідача на воєнний стан, тимчасову окупацію та мінну небезпеку. Сторона позивача виходить з того, що сам по собі факт перебування території громади у тимчасовій окупації протягом частини 2022 року та загальні відомості про можливе забруднення території вибухонебезпечними предметами не доводять повної неможливості користування саме земельною ділянкою з кадастровим номером 6520683600:02:026:0005 у 2023 та 2024 роках.
У позові зазначено, що орендар не повідомляв орендодавця про неможливість використання земельної ділянки, не надав позивачу документів про настання обставин непереборної сили та не ініціював перед орендодавцем питання про зміну умов договору. Представник позивача також стверджував, що огляд спірної земельної ділянки на предмет наявності вибухонебезпечних предметів не проводився, а відомості про фактичне знаходження на ній небезпечних предметів відсутні.
На підтвердження можливості ведення господарської діяльності після деокупації представник позивача посилається на відповіді окремих сільськогосподарських підприємств, які здійснюють діяльність на території Бериславського району, а також на нотаріально посвідчені письмові заяви колишніх працівників ТОВ «ЮТС-АГРОПРОДУКТ», у яких містяться відомості про проведення сільськогосподарських робіт у 2023–2024 роках на окремих землях Бериславського району із залученням техніки та працівників.
Крім того, представник позивача посилається на лист Новорайської сільської військової адміністрації від 23 вересня 2025 року № 01-12/2934/25 та вважає, що відсутність окремого розпорядження щодо визнання саме спірної земельної ділянки непридатною для використання свідчить про недоведеність обставин, які могли б звільнити орендаря від обов`язку зі сплати орендної плати.
Позивач та її представник на судове засідання 17 липня 2026 року не з`явилися. Представник позивача подав заяву про розгляд справи за його відсутності та за відсутності позивача, позовні вимоги підтримав.
Представник ТОВ «ПЕРЕМОГА-ПЛЮС» у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового розгляду відповідач повідомлявся у встановленому законом порядку. Клопотань про відкладення розгляду справи або повідомлень про причини неявки до суду не надходило.
Представник ТОВ «ЮТС-АГРОПРОДУКТ» Слівінський І.О. брав участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції з використанням власних технічних засобів. Проти задоволення позову заперечував та просив відмовити у його задоволенні в повному обсязі.
У судовому засіданні представник ТОВ «ЮТС-АГРОПРОДУКТ» пояснив, що несплата орендної плати за 2022 рік була зумовлена тимчасовою окупацією території Новорайської сільської територіальної громади, у зв`язку з чим підприємство було фактично позбавлене доступу до орендованих земель та можливості здійснювати на них сільськогосподарську діяльність. Після деокупації безпечне використання земель залишалося неможливим через мінну небезпеку та необхідність проведення уповноваженими підрозділами обстеження і розмінування.
Щодо 2023 та 2024 років представник відповідача послався на те, що земельна ділянка позивача входила до території, яка була обстежена групою розмінування військової частини НОМЕР_1 лише у вересні 2024 року. Під час проведення робіт у межах відповідного масиву фактично виявлено чотири вибухонебезпечні предмети – артилерійські снаряди ОФ калібру 152 мм, які були знищені підривом на місці. На думку відповідача, до завершення такого обстеження земельна ділянка не могла безпечно використовуватися за сільськогосподарським призначенням.
25 червня 2026 року ТОВ «ЮТС-АГРОПРОДУКТ» подало клопотання про долучення доказів та додаткові пояснення, в яких просило долучити лист Херсонської обласної військової адміністрації від 01 червня 2026 року № 01-01-66-6808/0/26/46, зведений акт № 5532 виконаних робіт з розмінування місцевості за період з 11 по 15 вересня 2024 року, лист Головного управління ДСНС України у Херсонській області від 28 травня 2026 року № 66 03-3994/66 16/3, розпорядження Новорайської сільської військової адміністрації від 31 жовтня 2023 року № 163, від 06 лютого 2024 року № 29 та від 18 квітня 2024 року № 154, внутрішні накази ТОВ «ЮТС-АГРОПРОДУКТ» від 11 квітня 2022 року № 11/04, від 15 листопада 2022 року № 15/11, від 05 січня 2023 року № 05/01, від 03 січня 2024 року № 03/01, рішення Херсонської обласної ради від 23 грудня 2022 року № 491, розпорядження Херсонської обласної ради від 01 березня 2023 року № 24 та рішення Херсонської обласної ради від 28 квітня 2023 року № 516.
Відповідач зазначив, що наведені докази мають оцінюватися не ізольовано, а в сукупності, оскільки вони послідовно підтверджують тимчасову окупацію території у 2022 році, офіційно визнану потенційну забрудненість орендованих товариством земель вибухонебезпечними предметами після деокупації та, найважливіше, факт того, що спірна земельна ділянка увійшла до конкретного полігона розмінування, на якому у вересні 2024 року фактично були виявлені вибухонебезпечні предмети.
Відповідно до частини третьої статті 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. За частиною першою статті 223 ЦПК України неявка у судове засідання учасника справи, належним чином повідомленого про дату, час і місце судового засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених законом.
Ураховуючи заяву сторони позивача про розгляд справи за її відсутності, належне повідомлення ТОВ «ПЕРЕМОГА-ПЛЮС», участь представника ТОВ «ЮТС-АГРОПРОДУКТ» у судовому засіданні та відсутність передбачених статтею 223 ЦПК України підстав для обов`язкового відкладення розгляду справи, суд вважає за можливе розглянути справу за наявними матеріалами.
Дослідивши матеріали справи, письмові докази, пояснення сторін, оцінивши належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність та взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов таких висновків.
Матеріалами справи підтверджено, що спір стосується земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва з кадастровим номером 6520683600:02:026:0005 площею 9,9123 га, розташованої на території колишньої Максимогорківської, а нині Новорайської сільської територіальної громади Бериславського району Херсонської області.
Право власності позивача на вказану земельну ділянку набуто у порядку спадкування після ОСОБА_2 , яка була первісним орендодавцем за договором оренди землі № 652060004001380 від 16 березня 2012 року. Відомості про право оренди та його подальший перехід містяться в інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, долученій до матеріалів справи.
16 березня 2012 року між ОСОБА_2 та ТОВ «Югтранзитсервіс-Агропродукт» укладено договір оренди зазначеної земельної ділянки. 15 січня 2015 року сторону орендаря змінено на ПП «ЮТС-АГРОПРОДУКТ ПЛЮС», 30 липня 2017 року – на ТОВ «ЮТС-АГРОПРОДУКТ». 17 квітня 2025 року право оренди за договором відчужено на користь ТОВ «ПЕРЕМОГА-ПЛЮС».
Нормативна грошова оцінка земельної ділянки становить 292 542,16 грн. За умовами додаткової угоди орендна плата вноситься у грошовій формі в розмірі 6,65 відсотка нормативної грошової оцінки земельної ділянки за рік оренди та підлягає сплаті до 31 грудня кожного року. Річний розмір орендної плати, наведений у позові, становить 19 454,05 грн.
Факт відсутності виплати орендної плати позивачу за 2022, 2023 та 2024 роки сторона відповідача по суті не спростовує. Водночас ТОВ «ЮТС-АГРОПРОДУКТ» заперечує наявність протиправного та винного порушення договору, посилаючись на об`єктивну неможливість користування земельною ділянкою у відповідний період.
З офіційного Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих російською федерацією, вбачається, що Новорайська сільська територіальна громада перебувала у тимчасовій окупації з 09 квітня 2022 року до 11 листопада 2022 року. Суд враховує, що сільськогосподарське виробництво має сезонний характер, а перебування території в окупації протягом основної частини посівного та збирального періодів об`єктивно унеможливлювало для орендаря звичайне здійснення господарської діяльності на спірній земельній ділянці.
Рішенням XIV сесії Херсонської обласної ради від 23 грудня 2022 року № 491 «Про наявність обставин непереборної сили та затвердження переліку суб`єктів господарювання, що постраждали внаслідок таких обставин» було визначено перелік суб`єктів господарювання, які постраждали внаслідок обставин непереборної сили. Розпорядженням Херсонської обласної ради від 01 березня 2023 року № 24 відповідний перелік доповнено ТОВ «ЮТС-АГРОПРОДУКТ». Рішенням Херсонської обласної ради від 28 квітня 2023 року № 516 затверджено відповідні зміни.
Суд оцінює зазначені акти обласної ради не як самодостатній доказ неможливості використання кожної окремої земельної ділянки, а як доказ загального впливу обставин воєнного характеру на господарську діяльність ТОВ «ЮТС-АГРОПРОДУКТ». Їх доказове значення у цій справі полягає у підтвердженні контексту, в якому виникло невиконання зобов`язань, та вони підлягають оцінці разом з індивідуалізованими доказами щодо спірної земельної ділянки.
Розпорядженням начальника Новорайської сільської військової адміністрації від 31 жовтня 2023 року № 163 земельні ділянки, що перебували у користуванні ТОВ «ЮТС-АГРОПРОДУКТ», до переліку яких, за наданими відповідачем матеріалами, входила і спірна земельна ділянка, були враховані як непридатні для використання у зв`язку з потенційною загрозою забруднення вибухонебезпечними предметами при вирішенні питання щодо плати за землю у період з 01 березня 2022 року до 31 грудня 2023 року.
Розпорядженням Новорайської сільської військової адміністрації від 06 лютого 2024 року № 29 «Про надання пільг ТОВ «ЮТС-АГРОПРОДУКТ» із місцевих податків та зборів на території Новорайської сільської територіальної громади на I квартал 2024 року» та розпорядженням від 18 квітня 2024 року № 154, яким відповідне розпорядження викладено у новій редакції, також враховано непридатність земель, що перебували у користуванні товариства, через потенційне забруднення вибухонебезпечними предметами.
Суд погоджується з доводом позивача, що самі по собі рішення про податкові пільги не звільняють орендаря приватної земельної ділянки від договірної орендної плати та не можуть автоматично підміняти встановлення обставин, передбачених частиною шостою статті 762 ЦК України. Водночас у цій справі такі розпорядження не є єдиним доказом, а узгоджуються з подальшими офіційними відомостями компетентних органів та актом фактичного обстеження конкретного земельного масиву.
Внутрішні накази ТОВ «ЮТС-АГРОПРОДУКТ» від 11 квітня 2022 року № 11/04, від 15 листопада 2022 року № 15/11, від 05 січня 2023 року № 05/01 та від 03 січня 2024 року № 03/01 відображають прийняті підприємством рішення щодо зупинення діяльності в умовах окупації, часткового відновлення господарської діяльності після деокупації, проведення інвентаризації та продовження заборони обробітку земельних ділянок у зв`язку з безпековими ризиками.
Суд не надає внутрішнім наказам товариства самостійного вирішального значення, оскільки вони походять від самого відповідача. Разом з тим їх зміст не суперечить зовнішнім офіційним доказам та послідовно узгоджується з ними, а тому може враховуватися як додатковий доказ при оцінці поведінки орендаря у спірний період.
Листом Головного управління ДСНС України у Херсонській області від 28 травня 2026 року № 66 03-3994/66 16/3 повідомлено, що загальна координація саперних підрозділів, які виконують заходи з розмінування на території області, здійснюється Херсонською обласною військовою адміністрацією. Сам по собі цей лист не підтверджує очищення спірної земельної ділянки, однак пояснює компетенцію органу, який акумулює інформацію про проведені роботи, та кореспондується з подальшою відповіддю Херсонської обласної військової адміністрації.
Дані інтерактивної карти ДСНС «Розмінування України» відображають територію Новорайської сільської територіальної громади як територію, на якій виявлені або ймовірно можуть знаходитися вибухонебезпечні предмети. Ці відомості мають загальний характер і самі по собі не доводять стан конкретної кадастрової ділянки, однак є додатковим підтвердженням об`єктивності загального мінного ризику після деокупації.
Вирішальне значення для оцінки можливості використання саме спірної земельної ділянки має лист Херсонської обласної військової адміністрації від 01 червня 2026 року № 01-01-66-6808/0/26/46, яким підтверджено, що земельна ділянка з кадастровим номером 6520683600:02:026:0005 входить до території, щодо якої складено зведений акт № 5532 виконаних робіт з розмінування місцевості від вибухонебезпечних предметів за період з 11 по 15 вересня 2024 року.
Зі змісту зведеного акта № 5532 вбачається, що особовим складом групи розмінування військової частини НОМЕР_1 у період з 11 по 15 вересня 2024 року, на виконання бойових розпоряджень командира зведеного інженерного загону військової частини НОМЕР_1 від 30 серпня 2024 року № 1/1/1101 та від 11 вересня 2024 року № 1/1/1138, проводилися роботи з інженерної розвідки, розшуку, піднімання, розмінування і знешкодження нерозряджених вибухових предметів на території земель у районі населених пунктів Максима Горького та Урожайне Бериславського району Херсонської області.
Відповідно до пункту 1 акта перевірено ділянку місцевості загальною площею 440,87 га на наявність вибухонебезпечних предметів шляхом візуального огляду методом ОРВБД-В. У пункті 2 акта зазначено, що під час проведення робіт виявлено чотири вибухонебезпечні предмети II категорії – артилерійські снаряди ОФ калібру 152 мм у кількості чотирьох одиниць.
Згідно з пунктами 3–6 акта знешкодження та транспортування виявлених вибухонебезпечних предметів не проводилися, їх знищено шляхом підриву на місці; здійснено чотири підриви, використано 3,2 кг вибухової речовини ТНТ та чотири засоби ініціювання. За результатами внутрішнього щоденного контролю якості на перевіреній частині очищеної території додаткових вибухонебезпечних предметів не виявлено.
У схемі, яка є складовою акта, місце розшуку та перевірки визначено за координатами MGRS: 36T WT 23444 12321; 36T WT 25207 11310; 36T WT 24068 09442; 36T WT 22286 10366. Лист Херсонської обласної військової адміністрації від 01 червня 2026 року безпосередньо пов`язує земельну ділянку позивача з територією цього акта.
Отже, на відміну від ситуації, коли сторона посилається лише на загальну мінну небезпеку певної громади або району, у цій справі наявний офіційний документ компетентного органу, який індивідуалізує спірну земельну ділянку шляхом підтвердження її входження до конкретного полігона обстеження, а також акт уповноваженого підрозділу, яким зафіксовано фактичне виявлення вибухонебезпечних предметів у межах цього полігона.
Те, що в акті не зазначено координат кожного з чотирьох виявлених артилерійських снарядів відносно кадастрових меж земельної ділянки 6520683600:02:026:0005, не спростовує доказового значення акта. До проведення перевірки уповноваженим підрозділом безпечність окремої кадастрової ділянки, яка входить до потенційно забрудненого земельного масиву, не могла визначатися лише за відсутністю відомостей про виявлення вибухонебезпечного предмета саме всередині її кадастрового контуру.
Суд виходить з того, що небезпека від вибухонебезпечних предметів об`єктивно не обмежується кадастровими межами окремої земельної ділянки. Визначальним у цій справі є те, що компетентним органом підтверджено включення спірної ділянки до масиву, який потребував спеціального обстеження, і під час такого обстеження в межах масиву вибухонебезпечні предмети фактично були виявлені та знищені.
За цих обставин довід позивача про те, що огляд спірної земельної ділянки на предмет наявності вибухонебезпечних предметів взагалі не проводився, спростовується листом Херсонської обласної військової адміністрації від 01 червня 2026 року та зведеним актом № 5532.
Відповідно до статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог закону. За статтею 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Статтею 21 Закону України «Про оренду землі» визначено, що орендна плата за землю – це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою згідно з договором оренди землі. Відповідно до статті 24 цього Закону орендодавець має право вимагати від орендаря своєчасного внесення орендної плати.
За частиною першою статті 32 Закону України «Про оренду землі» на вимогу однієї зі сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов`язків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору, а також на підставах, визначених Земельним кодексом України та іншими законами України.
Пунктом «д» частини першої статті 141 ЗК України передбачено, що підставою припинення права користування земельною ділянкою є систематична несплата земельного податку або орендної плати.
Усталений підхід судової практики полягає в тому, що систематичність у цьому контексті передбачає два та більше випадки невиконання обов`язку зі сплати орендної плати. Водночас для вирішення спору про розірвання договору суд повинен встановити не лише формальну відсутність платежу, а й те, чи існував у відповідний період сам обов`язок внесення плати у заявленому обсязі та чи становить невиконання такого обов`язку порушення договору, яке може бути покладене на орендаря.
Частина шоста статті 762 ЦК України встановлює спеціальне правило, згідно з яким наймач звільняється від плати за весь час, протягом якого майно не могло бути використане ним через обставини, за які він не відповідає.
Застосування частини шостої статті 762 ЦК України не зводиться виключно до встановлення форс-мажору у вузькому розумінні статті 617 ЦК України та не ставиться в безумовну залежність від наявності сертифіката Торгово-промислової палати. Для застосування цієї норми визначальним є доведення об`єктивної неможливості використання об`єкта оренди з незалежних від орендаря причин.
У постанові Верховного Суду від 21 січня 2026 року у справі № 650/3776/24, яка стосувалася спору за участю ТОВ «ЮТС-АГРОПРОДУКТ» щодо виконання обов`язків з орендної плати за земельні ділянки на території Херсонської області, Верховний Суд залишив без змін висновки апеляційного суду, зроблені за результатами оцінки сукупності доказів щодо обставин непереборної сили, офіційного визнання непридатності земель через потенційну загрозу забруднення вибухонебезпечними предметами та неможливості здійснення господарської діяльності.
Разом з тим суд наголошує, що сама по собі наявність загальної мінної небезпеки на території громади не означає автоматичного звільнення орендаря від плати за кожну земельну ділянку. Висновок за частиною шостою статті 762 ЦК України повинен ґрунтуватися на оцінці конкретних обставин та доказів щодо відповідного об`єкта оренди.
Саме цим ця справа відрізняється від випадків, у яких у матеріалах наявні лише загальні відомості про можливу мінну небезпеку, інтерактивна карта або рішення про податкові пільги. У справі, що розглядається, існує прямий офіційний зв`язок між конкретною земельною ділянкою та актом проведення робіт з розмінування, у межах території якого фактично виявлено чотири вибухонебезпечні предмети.
Оцінюючи обставини 2022 року, суд враховує, що спірна земельна ділянка розташована на території Новорайської сільської територіальної громади, яка з 09 квітня до 11 листопада 2022 року перебувала у тимчасовій окупації. За таких умов орендар був об`єктивно позбавлений можливості вільного доступу до земельної ділянки та безпечного здійснення на ній сільськогосподарських робіт.
З урахуванням сезонності сільськогосподарського виробництва окупація протягом весняного, літнього та значної частини осіннього періодів 2022 року фактично позбавляла орендаря можливості провести повний цикл сільськогосподарських робіт. Після деокупації об`єктивна небезпека не припинилася автоматично, оскільки територія потребувала перевірки на вибухонебезпечні предмети.
Щодо 2023 року суд встановив, що спірна земельна ділянка на той час ще не була перевірена в межах робіт, завершення яких підтверджене актом № 5532 лише у вересні 2024 року. Розпорядження Новорайської сільської військової адміністрації 2023–2024 років, офіційні відомості про мінну небезпеку та, насамперед, подальший акт фактичного виявлення вибухонебезпечних предметів у земельному масиві, до якого входила спірна ділянка, у своїй сукупності підтверджують реальність, а не суто припустимий характер відповідної небезпеки.
За таких обставин суд вважає доведеним, що протягом 2023 року спірна земельна ділянка не могла вважатися безпечною для сільськогосподарського використання до її перевірки компетентними підрозділами. Покладення на орендаря обов`язку здійснювати польові роботи на необстеженому земельному масиві, в межах якого згодом фактично виявлено артилерійські боєприпаси, суперечило б об`єктивним вимогам безпеки життя і здоров`я працівників.
Щодо 2024 року акт № 5532 підтверджує проведення робіт з 11 по 15 вересня 2024 року. Саме після завершення такого обстеження та очищення території в частині, яка співпадає зі спірною ділянкою, з`явилися підстави вважати, що об`єктивна перешкода, пов`язана з невизначеним мінним ризиком, була усунута.
Отже, навіть якщо виходити з можливості використання земельної ділянки після 15 вересня 2024 року, це не дає підстав вважати доведеною систематичну несплату орендної плати як два або більше самостійних порушення договору. За 2022 та 2023 роки суд установив об`єктивні обставини, які виключали можливість повноцінного користування об`єктом оренди та підпадають під регулювання частини шостої статті 762 ЦК України. Щодо 2024 року можливе питання про обсяг плати за період після усунення об`єктивної перешкоди саме по собі не утворює систематичності, необхідної для застосування пункту «д» частини першої статті 141 ЗК України.
При цьому позов не містить самостійної вимоги про стягнення заборгованості з орендної плати, а тому суд не визначає у цьому провадженні конкретний розмір плати, яка могла підлягати внесенню за окрему частину 2024 року після завершення робіт з обстеження. Для вирішення заявленої немайнової вимоги достатньо встановлення відсутності двох і більше випадків безпідставної несплати орендної плати, які могли б утворювати систематичне порушення договору.
Доводи позивача про те, що інші сільськогосподарські підприємства у 2023–2024 роках здійснювали господарську діяльність на території Бериславського району, не спростовують наведеного висновку. Стан мінної небезпеки та результати обстеження є індивідуальними для конкретних земельних масивів. Сам факт використання іншими суб`єктами інших земель після їх перевірки або за інших фактичних умов не доводить безпечності земельної ділянки 6520683600:02:026:0005 до вересня 2024 року.
Більше того, зі змісту відповідей ТОВ «АГРО-ЛАЙФ 2023» та ТОВ «Додола 2021», на які посилається позивач, вбачається, що у разі виникнення сумнівів щодо безпечності земель такі суб`єкти залучали відповідних фахівців для проведення обстеження. Це узгоджується з висновком суду про те, що відсутність безпечних умов до проведення компетентного обстеження не може бути спростована лише загальним посиланням на здійснення господарської діяльності іншими підприємствами в межах району.
Посилання позивача на відсутність окремого розпорядження Новорайської сільської військової адміністрації щодо конкретної кадастрової ділянки також не є вирішальним. Частина шоста статті 762 ЦК України пов`язує звільнення від плати з фактичною неможливістю використання майна через обставини, за які наймач не відповідає, а не з обов`язковим існуванням окремого індивідуального адміністративного акта щодо кожного об`єкта.
У цій справі фактичний стан земельної ділянки підтверджується сукупністю доказів, серед яких лист Херсонської обласної військової адміністрації про входження ділянки до конкретного акта розмінування та сам акт № 5532 мають істотно більшу доказову вагу для вирішення питання про можливість використання об`єкта оренди, ніж відсутність окремого розпорядження про визнання саме цієї кадастрової ділянки непридатною.
Так само відсутність повідомлення орендодавця про неможливість використання земельної ділянки не створює фактичної можливості її безпечного використання та не усуває обставини, передбачені частиною шостою статті 762 ЦК України. Таке неповідомлення могло мати значення для оцінки належності комунікації сторін, однак за встановлених судом обставин не перетворює об`єктивну неможливість користування на винне порушення зобов`язання.
Не є вирішальною і відсутність індивідуального сертифіката Торгово-промислової палати України. Відповідач посилається не лише на загальний форс-мажор, а на конкретну неможливість використання об`єкта оренди, підтверджену офіційними документами та фактичним виявленням вибухонебезпечних предметів у межах полігона, до якого входила спірна земельна ділянка.
Таким чином, інформація органів ДПС та відсутність документів про виплату орендної плати підтверджують сам факт ненадходження коштів позивачу, однак не спростовують доведених відповідачем обставин, які виключали можливість використання земельної ділянки у значній частині спірного періоду. Факт несплати сам по собі не є достатнім для розірвання договору, якщо у відповідні періоди обов`язок внесення плати був виключений або обмежений дією частини шостої статті 762 ЦК України.
За правилами статей 12, 13, 76–81 та 89 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, а суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням на підставі їх безпосереднього, всебічного, повного та об`єктивного дослідження.
Оцінюючи надані докази за стандартом більшої переконливості, суд вважає більш вірогідним висновок про те, що у 2022 році спірна земельна ділянка не могла використовуватися через тимчасову окупацію та її наслідки, а у 2023 році та до завершення обстеження у вересні 2024 року – через об`єктивну мінну небезпеку, яка підтвердилася фактичним виявленням вибухонебезпечних предметів у межах земельного масиву, до якого входила ця ділянка.
Відтак суд не встановив систематичного, тобто дворазового або більше, безпідставного невиконання орендарем обов`язку зі сплати орендної плати, яке могло б бути кваліфіковане як підстава для припинення права користування земельною ділянкою за пунктом «д» частини першої статті 141 ЗК України.
Відсутні також підстави для висновку про істотне порушення договору у розумінні частини другої статті 651 ЦК України, оскільки невнесення орендної плати у спірний період було безпосередньо пов`язане з обставинами, які об`єктивно перешкоджали використанню орендованого майна та не залежали від волі орендаря.
Передача 17 квітня 2025 року права оренди ТОВ «ПЕРЕМОГА-ПЛЮС» не змінює оцінки обставин виконання договору у 2022–2024 роках. Оскільки суд не встановив передбаченої законом підстави для дострокового розірвання договору, вимога про його розірвання не підлягає задоволенню і щодо поточного орендаря.
З огляду на відмову у задоволенні основної позовної вимоги відсутні підстави для покладення на відповідачів понесених позивачем витрат зі сплати судового збору та витрат на професійну правничу допомогу. Відповідно до статті 141 ЦПК України судові витрати позивача залишаються за позивачем.
Зважаючи на викладене, керуючись статтями 12, 13, 76–81, 89, 141, 211, 223, 259, 263–265 ЦПК України, статтями 526, 617, 629, 651, 762 ЦК України, статтею 141 ЗК України, статтями 13, 21, 24, 32 Закону України «Про оренду землі», Великоолександрівський районний суд Херсонської області,
В И Р І Ш И В :
У задоволенні позову ОСОБА_1 , в інтересах якої діє представник – адвокат Бєліков Андрій Андрійович, до Товариства з обмеженою відповідальністю «ЮТС-АГРОПРОДУКТ» та Товариства з обмеженою відповідальністю «ПЕРЕМОГА-ПЛЮС» про розірвання договору оренди землі – відмовити.
Судові витрати, понесені позивачем у зв`язку з розглядом справи, залишити за позивачем.
Рішення суду може бути оскаржено безпосередньо до Херсонського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Повне рішення складено 20 липня 2026 року.

Суддя:
  	О.О. Сікора