Справа № 361/1837/24
Провадження № 2/361/2940/24 

Р І Ш Е Н Н Я
 
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

 
28.05.26

28 травня 2026 р.  м.Бровари
Броварський міськрайонний суд Київської області в складі:
головуючого судді Писанець Н.В.,
при секретарі – Михальова М.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Бровари у спрощеному позовному провадженні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну способу стягнення аліментів на утримання дитини та стягнення додаткових витрат на дитину, -
В С Т А Н О В И В:
В провадженні Броварського міськрайонного суду Київської області знаходилась вищевказана цивільна справа. В обґрунтування позовних вимог, ОСОБА_1 зазначено, що наказом Броварського міськрайонного суду Київської області від 14.11.2018р. у справі №361/5794/18 з ОСОБА_3 на її користь стягнуто аліменти на утримання сина ОСОБА_2 у розмірі частки заробітку (доходу), але не більше ніж 10 прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з 13.09.2018р. і до досягнення дитиною повноліття. Відповідачем сплачуються аліменти непостійно та не з усіх видів заробітку. Після ухвалення судом рішення про стягнення аліментів пройшло кілька років та за цей час змінився не тільки вік сина, а й потреби у його вихованні. Посилаючись на вимоги Закону України «Про Державний бюджет України на 2024 рік», позивач вважає порушеними свої права та дитини, та просить суд змінити спосіб стягуваних з ОСОБА_3 аліментів, визначений наказом Броварського міськрайонного суду Київської області від 14.11.2018 року у справі № 361/5794/18 та стягнути з ОСОБА_3 на її користь на утримання дитини - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , аліменти в розмірі 3196,00 але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову і до досягнення дитиною повноліття. 
Крім цього, позивач просить суд стягнути з відповідача додаткові витрати на оплату навчання сина у приватній школі ТОВ «Заклад загальної середньої освіти – гімназія «Фортуна» у сумі 121 350,00 грн. за період 2021р.-2023р. При цьому, позивач враховує у розрахунку загальну суму оплати за навчання у вказаний період – 245 900,00 грн. - сплачену відповідачем разову суму 3200,00 грн. 
Ухвалою судді Броварського міськрайонного суду Київської області Радзівіл А.Г. від 07.03.2024р. було відкрито спрощене позовне провадження з повідомленням сторін.
25.05.2024р. представником відповідача ОСОБА_3 адвокатом Цигарьовим О.О. подано відзив, за змістом якого вважав необґрунтованими позовні вимоги ОСОБА_1 , оскільки розмір аліментів, який отримує позивач на користь дитини, є більшим, ніж 3196,00 грн., які просить стягнути позивач. При цьому, дійсно, за період їх стягнення, у відповідача був мінливий дохід, тому розмір аліментів змінювався. При цьому, зазначає, що незважаючи на періоди його спільного проживання з сином, він продовжував сплачувати аліменти на його утримання на користь ОСОБА_1 . Поряд з цим, у відзиві зазначено про недоведеність позивачем факту зміни його матеріального стану, який є підставою для звернення до суду з таким позовом.
Також, на думку представника відповідача, не підлягають задоволенню вимоги позивача щодо стягнення додаткових витрат на дитину, оскільки ці витрати – оплата за навчання дитини в приватній школі ТОВ «Заклад загальної середньої освіти – гімназія «Фортуна» - не є тими витратами, які викликані особливими обставинами, що передбачені ст..185 СК України, не були узгоджені з відповідачем при обранні закладу навчання для сина, а також, відповідач матеріально неспроможний нести ці додаткові витрати. 
24.06.2024р. представником позивача ОСОБА_1 – адвокатом Перетятько О.В. подано заяву про зміну позовних вимог, посилаючись при цьому на обставини наявного часткового виконання відповідачем судового рішення від 14.11.2018р. у справі №361/5794/18, просив суд стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 на утримання дитини - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , аліменти в розмірі частини з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову і до досягнення дитиною повноліття, а також залишені без змін вимоги щодо стягнення понесених позивачем додаткових витрат на оплату навчання дитини.
На підставі розпорядження керівника апарату Броварського міськрайонного суду Київської області від 01.04.2025р. №275, проведено повторний автоматизований розподіл судової справи.
Ухвалою судді Броварського міськрайонного суду Київської області Писанець Н.В. від 01.07.2025р. справу прийнято до свого провадження та призначено до розгляду у спрощеному позовному провадженні з повідомленням сторін.
Сповіщені належним чином про час та дату розгляду справи – сторони не з`явились. Про причини неявки позивача та її представника, адвокат Перетятько О.В. повідомив суд у заяві, просив проводити судове засідання за його та позивача відсутності, на задоволенні позовних вимог наполягав.
Про причини неявки відповідач та його представник суд не сповістили.
Суд, дослідивши надані докази у їх сукупності, встановив такі обставини та відповідні їм правовідносини, що виникли між сторонами.
Так, судом встановлено, що наказом Броварського міськрайонного суду Київської області від 14.11.2018р. у справі №361/5794/18 з ОСОБА_3 стягнуто аліменти на користь позивача ОСОБА_4 на утримання сина ОСОБА_2 у розмірі частки заробітку (доходу), але не більше ніж 10 прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з 13.09.2018р. і до досягнення дитиною повноліття. 
Прізвище позивача було змінено з « ОСОБА_4 » на « ОСОБА_5 », що підтверджується свідоцтвом про зміну імені серії НОМЕР_1 від 16.05.2019р.
Зі змісту довідки ТОВ «Заклад загальної середньої освіти – гімназія «Фортуна» від 08.02.2024р. №15 вбачається, що за навчання у вказаному закладі ОСОБА_2 оплату здійснювали мати ОСОБА_1 та дідусь ОСОБА_6 у розмірі 97000,00 грн. за 2021-2022 навчальний рік; 76900,00 грн. за 2022-2023 навчальний рік; 72000,00 грн. за 2023-2024 навчальний рік. Внесення вказаної оплати також підтверджується наявними платіжними інструкціями.
До матеріалів справи також долучені платіжні інструкції платника ОСОБА_3 на адресу отримувача ОСОБА_1 з позначкою про призначення платежу «аліменти» за період кількох місяців 2022р., 2023р. та 2024р. у різному розмірі. 
Вирішуючи по суті позовні вимоги ОСОБА_1 , суд виходить з наступного.
Згідно положень статті 1-3 Конвенції ООН «Про права дитини», в усіх діях щодо дітей першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.
Зокрема, передбачено, що дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживаються всі відповідні законодавчі і адміністративні заходи.
Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування (стаття 18 Конвенції). Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, у принципі 6 проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості.
Відповідно до частини другої статті 51 Конституції України,статті 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані утримувати своїх дітей до їх повноліття. Згідностатті 8 Закону України «Про охорону дитинства»кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.
За змісто мстатті 180Сімейного кодексуУкраїни батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом.
Згідно із частиною третьою статті 181 Сімейного кодексу України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.
Відповідно достатті 182 Сімейного кодексу Українипри визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.
Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.
Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Водночас, правомірність такого способу захисту встановлюється судом з урахуванням фактичних обставин справи та залежить від наявності відповідних підстав, передбачених положеннями статей182-184,192 Сімейного кодексу України.
Так, відповідно до статей 183,184 Сімейного кодексу України, за рішенням суду розмір аліментів визначається у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.
Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження (частина третя статті 181 Сімейного кодексу України).
Стаття 192 Сімейного кодексу України вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.
Отже, зміна способу стягнення аліментів (частина третястатті 181 Сімейного кодексу України) і зміна визначеного раніше розміру аліментів (частина першастатті 192 Сімейного кодексу України) є різними правовими інститутами. Водночас, ці інститути тісно пов`язані між собою. Зазвичай зміна способу стягнення аліментів тягне і зміну розміру (збільшення, зменшення) раніше обумовлених чи присуджених аліментів, зміна способу стягнення аліментів може слугувати засобом, методом зміни розміру стягуваних аліментів. Право вимагати зміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначенихстатями 182-184 Сімейного кодексу України, не може обмежуватися разовим її здійсненням.
З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннямистатей181,192 Сімейного кодексу Українизміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки).
Такий висновок також узгоджується із правовою позицією, висловленою Верховним Судом України у постанові від 5 лютого 2014 року в справі №6-143цс-13, відповідно якою вимоги зміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватись, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначенихстаттями 182-184 Сімейного кодексу України, не може обумовлюватись разовим її здійсненням й відповідно з огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннямистатті 192 Сімейного кодексу Українизміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження.
Частиною третьоюстатті 181 Сімейного кодексу Українипередбачено, що спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.
Вказана стаття не містить будь-яких умов за яких одержувачу аліментів може бути відмовлено судом у способі стягненні аліментів.
Вказане узгоджується із висновком Верховного Суду, викладеним у постанові від 11 березня 2020 у справі №759/10277/18, згідно із яким спосіб стягнення коштів на утримання дитини визначається за вибором того з батьків, разом з яким проживає дитина.
Тобто, позивач наділений абсолютним правом на зміну способу стягнення аліментів.
Відповідно до правової позиції, викладеної у постанові Верховного Суду від 14 листопада 2018 року в справі № 372/2393/17, вимога одержувача аліментів про зміну способу їх стягнення може мати місце як внаслідок виникнення необхідності у збільшенні розміру аліментів, так і внаслідок бажання стягувача змінити спосіб стягнення аліментів в силу інших обставин.
Тобто, зміна способу стягнення аліментів передбачає зміну їх розміру.
Разом з тим, змінюючи спосіб стягнення аліментів з платника, суд має визначити їх розмір за правилами, встановленимистаттею 182 Сімейного кодексу України, тобто з урахуванням стану здоров`я та матеріального становища дитини, стану здоров`я та матеріального становища платника аліментів, наявності у платника аліментів інших дітей і інших утриманців, наявності рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, доведених стягувачем аліментів витрат платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інших обставини, що мають істотне значення.
Частиною першоюстатті 192 Сімейного кодексу Українивстановлено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим кодексом.
Частиною 5 статті 183СКУкраїни визначено, що тойіз батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину.
Відповідно до ч.2,3ст.70 Закону України «Про виконавче провадження», із заробітної плати боржника може бути утримано за виконавчими документами до погашення у повному обсязі заборгованості: у разі стягнення аліментів, відшкодування шкоди, заподіяної каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю особи, у зв`язку із втратою годувальника, майнової та/або моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням, - 50 відсотків;
Загальний розмір усіх відрахувань під час кожної виплати заробітної плати та інших доходів боржника не може перевищувати 50 відсотків заробітної плати, що має бути виплачена працівнику, у тому числі у разі відрахування за кількома виконавчими документами. Це обмеження не поширюється на відрахування із заробітної плати у разі відбування боржником покарання у виді виправних робіт і стягнення аліментів на неповнолітніх дітей. У таких випадках розмір відрахувань із заробітної плати не може перевищувати 70 відсотків.
Суд приймає до уваги встановлені обставини справи, враховуючи розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, обов`язок обох батьків утримувати дитину, враховуючи, що за період часу з ухвалення попереднього судового рішення (2018 рік) неповнолітня дитина виросла, змінилися її потреби в розвитку, харчуванні, побуті. 
Наявні у справі докази в сукупності із законодавчим збільшенням прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та зростаючими потребами сина сторін, встановленими обставинами дають підстави для зміни розміру аліментів, оскільки забезпечить більш оперативну адаптацію розміру аліментів до економічної ситуації, тому суд вважає доцільним визначити аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частки заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку), змінивши спосіб стягнення аліментів, визначений наказом Броварського міськрайонного суду Київської області від 14.11.2018р. у справі №361/5794/18.
Суд вважає за необхідне роз`яснити, що в разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я платника або одержувача аліментів та в інших випадках, передбачених Сімейним кодексом України, розмір аліментів, визначений рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів (частина першастатті 192 Сімейного кодексу України).
Щодо вимог позивача про стягнення з відповідача додаткових витрат на дитину, суд виходить з наступного.
Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Частинами першою-третьою ст.181 СК України передбачено, що способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними; за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі; за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.
Положеннями статей 180, 183, 185, 193, 198, 199 СК України визначаються декілька видів виконання цього обов`язку, зокрема утримання неповнолітньої дитини, що стягується у частках або твердій грошовій сумі (статті 180, 183); участь батьків у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом, тощо) (стаття 185); утримання дитини, яка перебуває в закладі охорони здоров`я, навчальному або іншому закладі, у разі якщо батьки не беруть участі в утриманні дитини, влаштованої до державного або комунального або іншого закладу, аліменти можуть бути стягнуті з них на загальних підставах (стаття 193); батьки зобов`язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, а також якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і потребують матеріальної допомоги до досягнення ними двадцяти трьох років, за умови якщо батьки можуть надавати таку допомогу (стаття 198).
Згідно із ч.1 ст.185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо).
Отже, виходячи з аналізу статті 185 СК України додаткові витрати присуджуються на дитину за наявності в одного з батьків, з яким проживає дитина, додаткових витрат, викликаних особливими обставинами, зокрема необхідністю в розвитку дитини за наявності в неї особливих здібностей, талантів, у зв`язку з її хронічною хворобою, лікуванням, каліцтвом тощо. Наявність таких витрат має довести особа, що заявляє позовні вимоги про стягнення додаткових витрат. Ці кошти є додатковими, на відміну від коштів, які отримуються одним з батьків на утримання дитини.
Здібності це ті, які впливають на успішність людини в різних видах діяльності. Це унікальні властивості, які притаманні тому чи іншому індивідууму. Здібностями можуть вважатися абсолютно різні вміння, знання та навички. До них, зокрема, відносяться такі особливості, як абсолютна грамотність, прекрасна пам`ять, здатність здійснювати миттєвий рахунок у розумі, художні таланти, відмінні фізичні дані.
У Постанові Верховного Суду від 8 травня 2018 року у справі № 272/118/17-ц висловлено наступну правову позицію: «В окремих випадках за наявності особливих обставин, крім звичайних витрат на дитину вимагаються додаткові. До таких особливих обставин закон відносить насамперед випадки, коли дитина, яка знаходиться на утриманні батьків, потребує додаткових витрат на неї у зв`язку із розвитком певних її здібностей чи то страждає на тяжку хворобу. Наявність таких особливих обставини підлягають доведенню в судовому засіданні. При цьому позивач повинна довести їх необхідність».
Згідно зі ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Докази, надані суду мають бути належними, допустимими, достовірними і достатніми (ст.ст.77-80 ЦПК України).
Проаналізувавши вищезазначені витрати, суд вважає, що такі не передбачені ст.185 СК України та не можуть бути віднесені до додаткових витрат на дитину у розумінні ст.185 СК України.
Будь-яких належних доказів на підтвердження додаткових витрат, викликаних особливими обставинами, зокрема необхідністю в розвитку дитини особливих здібностей, талантів, у зв`язку з її хронічною хворобою, лікуванням, каліцтвом тощо позивачкою не надано.
Таким чином, суд приходить до висновку про відсутність підстав для стягнення з відповідача передбачених ст.185 СК України додаткових витрат на дитину.
На підставі ст.ст. 180-183 Сімейного кодексу України, ст.ст.13,81,141,263-265,273,279,354,430 Цивільного процесуального кодексу України,-
УХВАЛИВ:
Позовні вимоги  ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну способу стягнення аліментів на утримання дитини та стягнення додаткових витрат на дитину – задовольнити частково.
Змінити спосіб стягнення аліментів, визначений наказом Броварського міськрайонного суду Київської області від 14.11.2018 року у справі № 361/5794/18 та стягнути з  ОСОБА_2  на користь  ОСОБА_1 на утримання дитини - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , аліменти в розмірі частини з усіх видів його заробітку (доходу) , але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову і до досягнення дитиною повноліття. 
Відмовити у задоволенні інших позовних вимог.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя Писанець Н.В.