ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 липня 2026 року м. Чернівці Справа № 600/5808/25-а

Чернівецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Левицького В.К., розглянув у порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження справу за позовом ОСОБА_1 до Третього відділу державної виконавчої служби у місті Чернівці Івано-Франківського міжрегіонального управління Міністерства юстиції про визнання протиправною постанови.

У С Т А Н О В И В:
ОСОБА_1 (далі - позивач) звернулася до суду з позовом до Третього відділу державної виконавчої служби у місті Чернівці Івано-Франківського міжрегіонального управління Міністерства юстиції (далі - відповідач), у якому просить: 
визнати протиправною та скасувати постанову про накладення штрафу від 28.11.2025 у виконавчому провадженні №77110815, винесену головним державним виконавцем Третього відділу державної виконавчої служби у місті Чернівці Івано-Франківського міжрегіонального управління Міністерства юстиції Григорчуком Т.В., якою накладено на боржника ОСОБА_1 штраф у розмірі 3400,00 грн за невиконання рішення суду.
В обґрунтування поданого позову зазначено, що позивач не погоджується із винесеною органом державної виконавчої служби постановою про накладення штрафу, вважає її протиправною та просить скасувати. Позивачка вказувала, що невиконання рішення суду не мало місця з її вини, а було обумовлене психоемоційним станом дітей, що підтверджується висновком дитячого психолога, яка була присутня під час зазначеної виконавчої дії. Також позивачка вказувала, що у її діях відсутній умисел, оскільки вона виконала рішення суду настільки, наскільки це було можливо, створивши умови для зустрічі, забезпечивши присутність психолога та не перешкоджаючи прибуттю батька. Однак фактична реалізація зустрічі стала неможливою через обставини непереборної сили – панічну реакцію та ретравматизацію дітей.
На переконання позивачки, державним виконавцем не перевірено причини невиконання судового рішення у встановлений спосіб, та винесено спірну постанову без врахування всіх обставин, що мають значення для її прийняття, необґрунтовано та не у спосіб встановлений законом. 
За вказаною позовною заявою, ухвалою суду від 15.12.2025 відкрито провадження у справі та призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження, без виклику сторін, із врахуванням особливостей провадження у справах з приводу рішень, дій або бездіяльності органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, встановлених ст. 287 КАС України.
Копію ухвали суду від 15.12.2025 про відкриття спрощеного позовного провадження в адміністративній справі у справі в електронному вигляді надіслано Третьому відділу державної виконавчої служби у місті Чернівці Івано-Франківського міжрегіонального управління Міністерства юстиції на його офіційну електронну адресу в електронному кабінеті в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі, що підтверджується довідкою про доставку електронного листа. Вказану ухвалу доставлено до електронного кабінету відповідача 15.12.2025 о 19 год. 20 хв. 
Третій відділ державної виконавчої служби у місті Чернівці Івано-Франківського міжрегіонального управління Міністерства юстиції відзив до суду не надав, правом, передбаченим ст. 162 КАС України, не скористався.
Ухвалою суду від 19.01.2026 зупинено провадження у справі № 600/5808/25-а до набрання законної сили судовим рішенням справі № 600/5128/25-а за позовом ОСОБА_1 до Третього відділу Державної виконавчої служби у місті Чернівці Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про визнання протиправною та скасування постанови.
Ухвалою суду від 13.07.2026 поновлено провадження в даній справі. 

З`ясувавши обставини, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог та заперечень, дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне.
Рішенням Садгірського районного суду м. Чернівці від 22.05.2024 у справі №726/3005/23 зобов`язано ОСОБА_1 усунути ОСОБА_2 перешкоди у вихованні та спілкуванні з малолітніми дітьми ОСОБА_3 та ОСОБА_4 . Визначено порядок спілкування та побачення ОСОБА_2 із дітьми ОСОБА_3 та ОСОБА_4 .
Постановою Чернівецького апеляційного суду від 17.09.2024 у справі № 726/3005/23 змінено рішення Садгірського районного суду м. Чернівців від 22.05.2024 в частині визначення порядку участі у вихованні та спілкуванні батька ОСОБА_2 із його дітьми – ОСОБА_4 та ОСОБА_3 . Встановлено наступний порядок участі батька ОСОБА_2 у вихованні та спілкуванні із його дітьми - ОСОБА_4 та ОСОБА_3 у формі побачень:
- протягом першого року з дня прийняття даної постанови, тобто до 17.09.2025 за попередньою домовленістю з матір`ю та з урахуванням режиму дня та стану здоров`я дітей кожної неділі в проміжок часу з 10:00 години до 13:00 години в присутності матері за місцем проживання дітей чи в іншому місці за погодженням батьків;
- в подальшому, тобто після 17.09.2025 за попередньою домовленістю з матір`ю та з урахуванням режиму дня та стану здоров`я дітей кожної неділі в проміжок часу з 10:00 години до 18:00 години без присутності матері у місці за вибором батька із обов`язком забрати дітей із місця їхнього проживання та повернути назад до місця їх проживання;
- 15 серпня у день народження батька дітей ОСОБА_2 , щорічно, у проміжок часу із 09:00 години до 18:00 години, якщо припадає на вихідний чи святковий день та з 18:00 години до 21:00 години якщо вказана дата припадає на будній день, без присутності матері у місці за вибором батька із обов`язком забрати дітей із місця їхнього місця проживання та повернути назад до місця їх проживання;
- у різдвяні, новорічні та пасхальні свята, святкові дні - ІНФОРМАЦІЯ_1 (день народження ОСОБА_5 ), ІНФОРМАЦІЯ_2 (день народження Емми), 1 вересня, 8 березня, щорічно, за бажанням дітей та за домовленістю з матір`ю. У решті рішення суду першої інстанції залишено без змін.
10.02.2025 головним державним виконавцем Третього відділу державної виконавчої служби у місті Чернівці Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Григорчуком Т.В. винесено постанову ВП № 77110815 про відкриття виконавчого провадження з примусового виконання рішення суду у справі № 726/3005/23.
Під час вчинення виконавчих дій, 16.11.2025 державним виконавцем Третього відділу державної виконавчої служби у місті Чернівці Івано-Франківського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України складено акт, згідно якого державним виконавцем встановлено, що рішення боржником не виконується. 
На підставі вказаного акту, 28.11.2025 головним державним виконавцем Третього відділу державної виконавчої служби у місті Чернівці Івано-Франківського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України Григорчуком Т.В. при примусовому виконанні виконавчого листа № 726/3005/23 виданого 22.05.2024 в межах виконавчого провадження ВП № 77110815 винесено постанову, якою за невиконання рішення суду накладено на ОСОБА_1 штраф у розмірі 3400,00 грн.
Вважаючи дану постанову від 28.11.2025 про накладення штрафу протиправною, позивачка звернулася до суду з даним позовом.

Судом також встановлено, що 15.10.2025 Третім відділом Державної виконавчої служби у місті Чернівці Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції у виконавчому провадженні ВП №77110815 за невиконання рішення суду у справі №726/3005/23 накладено на позивачку штраф у розмірі 1700,00 грн.
Вважаючи постанову від 15.10.2025 про накладення штрафу протиправною, позивачка звернулася до суду. 
Із комп`ютерної програми “Діловодство спеціалізованого суду” видно, що у провадженні Чернівецького окружного адміністративного суду перебувала справа № 600/5128/25-а за позовом ОСОБА_1 до Третього відділу Державної виконавчої служби у місті Чернівці Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про визнання протиправною та скасування постанови у виконавчому провадженні № 77110815 від 15.10.2025, якою накладено на боржника ОСОБА_1 штраф в розмірі 1700,00 грн за невиконання рішення суду у справі № 726/3005/23.
Рішенням Чернівецького окружного адміністративного суду від 17.11.2025 у справі №600/5128/25-а у задоволенні позову ОСОБА_1 до Третього відділу Державної виконавчої служби у місті Чернівці Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про визнання протиправною та скасування постанови відмовлено повністю. 
Не погоджуючись із судовим рішенням, позивачка оскаржила його в апеляційному порядку. 

Крім того, судом встановлено, що 19.10.2025 за адресою: м. Чернівці, вул. Бідняка, 14 було проведено виконавчу дію щодо участі батька ОСОБА_2 у вихованні та спілкуванні з своїми дітьми - ОСОБА_4 та ОСОБА_3 . За результатами виконавчої дії, державним виконавцем Григорчуком Т.В. складено Акт державного виконавця від 19.10.2025, яким було встановлено факт невиконання судового рішення позивачкою, як боржником у виконавчому провадженні ВП №77110815.
На підставі вказаного акта, 21.10.2025 головним державним виконавцем Третього відділу державної виконавчої служби у місті Чернівці Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України Григорчуком Т.В. при примусовому виконанні виконавчого листа №726/3005/23 виданого 22.05.2024 в межах ВП77110815 винесено постанову, за невиконання рішення суду у справі №726/3005/23 накладено на ОСОБА_1 штраф у розмірі 3400,00 грн.
Вважаючи дану постанову від 21.10.2025 про накладення штрафу протиправною, позивачка звернулася до суду з позовом. 
Із комп`ютерної програми “Діловодство спеціалізованого суду” видно, що рішенням Чернівецького окружного адміністративного суду від 26.12.2026 у справі № 600/5233/25-а у задоволенні позову ОСОБА_1 до Третього відділу державної виконавчої служби у місті Чернівці Івано-Франківського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_2 , про визнання протиправною та скасування постанови про накладення штрафу, відмовлено повністю. 
Не погоджуючись із судовим рішенням, позивачка оскаржила його в апеляційному порядку.

Матеріалами справи також підтверджується, що 02.11.2025 за адресою: АДРЕСА_1 проведено виконавчу дію щодо участі батька ОСОБА_2 у вихованні та спілкуванні зі своїми дітьми – ОСОБА_4 та ОСОБА_3 . За результатами виконавчої дії державним виконавцем Третього відділу державної виконавчої служби у м. Чернівці Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Гурильовим О.В. складено акт державного виконавця, у якому наведено, що мати ОСОБА_1 вивела дітей ОСОБА_4 та ОСОБА_3 із приміщення будинку, проте, посилаючись на небажання дітей, не передала їх стягувачу та не надала можливість проведення спільного часу з батьком ОСОБА_2 . 
На підставі цього акта 05.11.2025 головним державним виконавцем Третього відділу державної виконавчої служби у м. Чернівці Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Гурильовим О.В. при примусовому виконанні виконавчого листа №726/3005/23, виданого 22.05.2024 в межах ВП77110815, винесено постанову, якою за невиконання рішення суду у справі №726/3005/23 накладено на ОСОБА_1 штраф у розмірі 3400,00 грн.
Вважаючи дану постанову від 05.11.2025 про накладення штрафу протиправною, позивачка звернулася до суду з позовом. 
Із комп`ютерної програми “Діловодство спеціалізованого суду” видно, що рішенням Чернівецького окружного адміністративного суду від 17.12.2026 у справі № 600/5328/25-а у задоволенні позову, відмовлено повністю. 
Не погоджуючись із судовим рішенням, позивачка оскаржила його в апеляційному порядку.

Судом також встановлено, що 09.11.2025 державним виконавцем Третього відділу державної виконавчої служби у місті Чернівці Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Гурильовим О.В. складено акт, в якому вказано, що 09.11.2025 за адресою: АДРЕСА_1 , було проведено виконавчі дії у формі побачення ОСОБА_2 зі своїми дітьми. Мати вивела дітей на поріг будинку, проте, посилаючись на їх небажання, не передала їх батькові. Мати відкрила браму, у зв`язку з чим стягував (мається на увазі – ОСОБА_2 ) запропонував підійти до дітей, проте мати заборонила, посилаючись на приватну власність.
На підставі вказаного акту, головним державним виконавцем Третього відділу державної виконавчої служби у місті Чернівці Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Григорчуком Т.В. прийнято постанову від 28.11.2025 у виконавчому провадженні №77110815, якою накладено штраф на ОСОБА_1 у розмірі 3400,00 грн за невиконання рішення суду.
Вважаючи дану постанову від 28.11.2025 про накладення штрафу протиправною, позивачка звернулася до суду з позовом, на підставі якого Чернівецьким окружним адміністративним судом відкрито провадження у справі № 600/5809/25-а. 

Розглянувши матеріали справи, встановивши фактичні обставини в справі, дослідивши та оцінивши надані докази в сукупності, проаналізувавши законодавство, яке регулює спірні правовідносини, суд зазначає наступне.
Відповідно до ст. 1 Закону України “Про виконавче провадження” від 02.06.2016 №1404-VІІІ (далі - Закон №1404-VІІІ в редакції, чинній на час виникнення спірних відносин) виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.
Пунктом 1 ч. 1 ст. 3 Закону №1404-VІІІ встановлено, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України.
Згідно ч. 1 ст. 13 Закону №1404-VІІІ під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.
Відповідно до ч. 1, 2 ст. 15 Закону №1404-VІІІ сторонами виконавчого провадження є стягувач і боржник. Стягувачем є фізична або юридична особа чи держава, на користь чи в інтересах яких видано виконавчий документ. Боржником є визначена виконавчим документом фізична або юридична особа, держава, на яких покладається обов`язок щодо виконання рішення.
Статтею 18 Закону №1404-VІІІ передбачено, що виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Виконавець зобов`язаний, зокрема, здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.
Виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право проводити перевірку виконання боржниками рішень, що підлягають виконанню відповідно до цього Закону; накладати стягнення у вигляді штрафу на фізичних, юридичних та посадових осіб у випадках, передбачених законом (п. 1, 16 ч. 3 ст. 18 Закону №1404-VIII).
Абзацом 2 ч. 6 ст. 26 Закону №1404-VIII встановлено, що за рішенням про встановлення побачення з дитиною державний виконавець у постанові про відкриття виконавчого провадження зазначає про необхідність виконання боржником рішення шляхом забезпечення побачень стягувача з дитиною в порядку, визначеному рішенням.
Порядок виконання рішень, за якими боржник зобов`язаний вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, врегульований ст. 63 Закону №1404-VIII, за змістом частин першої-третьої якої за рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, виконавець перевіряє виконання рішення не пізніш як на третій робочий день після відкриття виконавчого провадження.
У разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню,- протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність.
Виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, передбаченого частиною другою цієї статті, повторно перевіряє виконання рішення боржником.
Порядок виконання рішень про встановлення побачення з дитиною та про усунення перешкод у побаченні з дитиною встановлений ст. 64-1 Закону №1404-VIII.
Так, згідно з частинами першою-третьою указаної статті виконання рішення про встановлення побачення з дитиною полягає у забезпеченні боржником побачень стягувача з дитиною в порядку, визначеному рішенням.
Державний виконавець здійснює перевірку виконання боржником цього рішення у час та місці побачення, визначених рішенням, а у разі якщо вони рішенням не визначені, то перевірка здійснюється у час та місці побачення, визначених державним виконавцем.
У разі невиконання без поважних причин боржником рішення державний виконавець складає акт та виносить постанову про накладення на боржника штрафу у розмірі, визначеному частиною першою статті 75 цього Закону. У постанові зазначаються вимога виконувати рішення та попередження про кримінальну відповідальність.
Відповідно до пункту 9 розділу 9 Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 № 512/5, у разі невиконання без поважних причин боржником рішення про встановлення побачення з дитиною державний виконавець здійснює заходи примусового виконання рішення, передбачені частиною третьою статті 64-1 Закону.
У разі повторного невиконання без поважних причин боржником рішення про встановлення побачення з дитиною державний виконавець здійснює заходи примусового виконання рішення, передбачені частиною четвертою статті 64-1 Закону.
При кожному наступному невиконанні боржником зазначеного рішення державний виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу у розмірі, визначеному частиною четвертою статті 64-1 Закону.
Частинами 3 та 4 ст. 64-1 Закону України “Про виконавче провадження” визначено, що у разі невиконання без поважних причин боржником рішення державний виконавець складає акт та виносить постанову про накладення на боржника штрафу у розмірі, визначеному частиною першою статті 75 цього Закону. У постанові зазначаються вимога виконувати рішення та попередження про кримінальну відповідальність.
У разі повторного невиконання без поважних причин боржником рішення державний виконавець складає акт, виносить постанову про накладення на боржника штрафу в подвійному розмірі, надсилає до органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення, звертається з поданням про тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за межі України до суду за місцезнаходженням органу державної виконавчої служби, виносить вмотивовану постанову про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами (із врахуванням обмежень, передбачених частиною десятою статті 71 цього Закону) та вживає інші заходи примусового виконання рішення, передбачені цим Законом.
Частиною 1 ст. 75 Закону України “Про виконавче провадження” передбачено, що у разі невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобов`язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на посадових осіб - 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на боржника - юридичну особу - 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання.
Згідно пункту 5 підрозділу 1 розділу ХХ Податкового кодексу України якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 гривень, крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної підпунктом 169.1.1 пункту 169.1 статті 169 розділу IV цього Кодексу для відповідного року.
Судом встановлено, що предметом даного позову є постанова державного виконавця від 28.11.2025, якою на боржника у виконавчому провадженні ВП № 77110815 за повторне невиконання рішення у цивільній справі №726/3005/23 накладено штраф у подвійному розмірі - 3400,00 грн ((17 грн х 100) х 2).
Водночас, предметом спору у справі № 600/5128/25-а є постанова органу державної виконавчої служби у виконавчому провадженні ВП № 77110815 від 15.10.2025, якою накладено на боржника ОСОБА_1 штраф в розмірі 1700 грн за невиконання рішення суду у справі № 726/3005/23.
Наведене свідчить про те, що на боржника у виконавчому провадженні ВП № 77110815 було вперше за невиконання рішення суду у справі № 726/3005/23 накладено штраф у розмірі 1700,00 грн постановою, яка є предметом позову у справі № 600/5128/25-а.
Рішенням Чернівецького окружного адміністративного суду від 17.11.2025 у справі №600/5128/25-а у задоволенні позову ОСОБА_1 до Третього відділу Державної виконавчої служби у місті Чернівці Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про визнання протиправною та скасування постанови відмовлено повністю.
Однак, постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 24.02.2026 у справі № 600/5128/25-а апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено повністю. Рішення Чернівецького окружного адміністративного суду від 17.11.2025 скасовано. Прийнято нову постанову, якою задоволено позовні вимоги ОСОБА_1 . Визнано протиправною та скасовано постанову державного виконавця від 15.10.2025 у виконавчому провадженні №77110815 про накладення на ОСОБА_1 штрафу в розмірі 1700,00 грн, як за невиконання рішення суду.
Матеріалами справи також підтверджується, що постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 24.02.2026 у справі № 600/5233/25-а апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено. Рішення Чернівецького окружного адміністративного суду від 26.12.2025 у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Третього відділу державної виконавчої служби у місті Чернівці Івано-Франківського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України, за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - ОСОБА_2 , про визнання протиправною та скасування постанови про накладення штрафу скасовано. Ухвалено нове рішення, яким адміністративний позов ОСОБА_1 задоволено. Визнано протиправною та скасовано постанову Третього відділу державної виконавчої служби у м. Чернівці Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України про накладення штрафу від 21.10.2025 у виконавчому провадженні №77110815 про накладення штрафу на ОСОБА_1 в розмірі 3400 грн.
Постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 10.02.2026 у справі № 600/5329/25-а апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено повністю. Рішення Чернівецького окружного адміністративного суду від 17.12.2025 скасовано. Ухвалено нове рішення. Позов ОСОБА_1 до Третього відділу державної виконавчої служби у місті Чернівці Івано-Франківського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача - ОСОБА_2 про визнання протиправною та скасування постанови про накладення штрафу задоволено. Визнано протиправною та скасовано постанову державного виконавця Третього відділу державної виконавчої служби у м. Чернівці Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про накладення штрафу від 05.11.2025 у виконавчому провадженні № 77110815.
З матеріалів справи також видно, що постановою Чернівецького окружного адміністративного суду від 06.03.2026 у справі № 600/5809/25-а, яка набрала законної сили, адміністративний позов ОСОБА_1 до Третього відділу державної виконавчої служби у місті Чернівці Івано-Франківського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України про визнання протиправною та скасування постанови задоволено повністю. Визнано протиправною та скасовано постанову Третього відділу державної виконавчої служби у місті Чернівці Івано-Франківського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України про накладення штрафу від 28.11.2025 ВП №77110815 в розмірі 3400,00 грн. 
Відповідно до ч. 1 та 2 ст. 255 КАС України рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Частиною 1 ст. 77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Статтею 78 КАС України врегульовано підстави звільнення від доказування. Так, ч. 4 ст. 78 КАС України передбачено, що обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.
Преюдиція - це обов`язковість фактів, установлених судовим рішенням, що набуло законної сили, в одній справі для суду при розгляді інших справ. Преюдиційно встановлені факти не підлягають доказуванню.
Звільнення від доказування з підстав установлення преюдиційних обставин в іншому судовому рішенні, передбачене ч. 4 ст. 78 КАС України, варто розуміти так, що учасники адміністративного процесу не зобов`язані повторно доказувати ті обставини, які були встановлені чинним судовим рішенням в іншій адміністративній, цивільній або господарській справі, якщо в цій справі брали участь особи, щодо яких відповідні обставини встановлені.
Тобто, за змістом ч. 4 ст. 78 КАС України учасники адміністративного процесу звільнені від надання доказів на підтвердження обставин, які встановлені судом при розгляді іншої адміністративної, цивільної чи господарської справи. Натомість такі учасники мають право посилатися на зміст судового рішення у відповідних справах, що набрало законної сили, в якому відповідні обставини зазначені як установлені.
Водночас, передбачене ч. 4 ст. 78 КАС України звільнення від доказування не має абсолютного характеру і не може сприйматися судами як неможливість спростування під час судового розгляду обставин, які зазначені в іншому судовому рішенні. Адміністративні суди не повинні сприймати як обов`язкові висновки щодо фактичних обставин справи, наведені у чинних судових рішеннях за інших адміністративних, цивільних чи господарських справ.
Для спростування преюдиційних обставин учасник адміністративного процесу, який ці обставини заперечує, повинен подати суду належні та допустимі докази. Ці докази повинні бути оцінені судом, що розглядає справу, у загальному порядку за правилами ст. 90 КАС України.
Якщо суд дійде висновку про те, що обставини у справі, що розглядається, є інакшими, ніж установлені під час розгляду іншої адміністративної, цивільної чи господарської справи, то справу належить вирішити відповідно до тих обставин, які встановлені безпосередньо судом, який розглядає справу.
Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом України у постанові від 23.12.2015 № 6-327цс15, а також у постановах Верховного Суду від 28.04.2018 у справі № 825/705/17, від 06.03.2019 у справі № 813/4924/13-а, від 05.09.2019 у справі № 2340/3396/18 та від 06.09.2019.
Беручи до уваги наведену норму процесуального права та встановлені у справі обставини, суд вважає, що судові рішення від 24.02.2026 у справі № 600/5128/25-а, від 24.02.2026 у справі № 600/5233/25-а, від 10.02.2026 у справі № 600/5329/25-а та від 06.03.2026 у справі № 600/5809/25-а, які набрали законної сили, є преюдиційним для справи, яка розглядається.
Оскільки постанови про накладення штрафу від 15.10.2025, від 21.10.2025, від 30.10.2025 та від 28.11.2025 у виконавчому провадженні ВП №77110815 визнано незаконними та скасовано в судовому порядку, відтак у відповідача були відсутні підстави і для повторного накладення на позивачку штрафу оскаржуваною постановою від 28.11.2025 ВП №77110815.
За таких обставин, оскаржувана у цій справі постанова як похідна від незаконних постанов про накладення штрафу від 15.10.2025, від 21.10.2025, від 30.10.2025 та від 28.11.2025 також підлягає скасуванню. 

Оцінюючи правомірність дій та рішень відповідача, суд керується критеріями, закріпленими у ч. 3 ст. 2 КАС України, які певною мірою відображають принципи адміністративної процедури, яких повинні дотримуватися суб`єкти владних повноважень при реалізації дискреційних повноважень.
Стаття 19 Конституції України визначає, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до положення ст. 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними до суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Як зазначено ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 72 цього Кодексу. Згідно з ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.
Суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності (ст. 90 КАС України).
Відповідач під час розгляду справи по суті, не довів належними засобами доказування, правомірність прийняття оскаржуваної постанови.
Беручи до уваги вищенаведене в сукупності, повно та всебічно проаналізувавши матеріали справи та наявні докази, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для задоволення позовної вимоги позивачки про визнання протиправною та скасування оскаржуваної постанови про накладення штрафу.

Стосовно розподілу судових витрат, суд зазначає наступне. 
Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. 
Матеріалами справи підтверджується, що за звернення до суду з даним позовом позивачем сплачено судовий збір у розмірі 1211,20 грн.
Враховуючи задоволення позову, суд стягує з відповідача за рахунок його бюджетних асигнувань на користь позивача сплачений судовий збір.
На підставі викладеного, керуючись ст. 2, 9, 77, 139, 243 – 246, 287 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:
1. Адміністративний позов задовольнити повністю.
2. Визнати протиправною та скасувати постанову Третього відділу державної виконавчої служби у місті Чернівці Івано-Франківського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України про накладення штрафу від 28.11.2025 ВП №77110815 в розмірі 3400,00 грн.
3. Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Третього відділу державної виконавчої служби у місті Чернівці Івано-Франківського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 1211,20 грн.

Згідно ст. 255 КАС України рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У відповідності до ст. ст. 293, 295 КАС України рішення суду першої інстанції можуть бути оскаржені в апеляційному порядку до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його складання. 

Повне найменування сторін:
позивач – ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 );
відповідач – Третій відділ державної виконавчої служби у місті Чернівці Івано-Франківського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м. Івано-Франківськ) (вул. Підкови, буд. 2, м. Чернівці, код ЄДРПОУ 41660030).

Суддя В.К. Левицький