Справа № 216/179/22
провадження 2/216/105/26

РІШЕННЯ
іменем України

03 вересня 2026 року місто Кривий Ріг

Центрально-Міський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі: 
головуючого - судді Цимбалістенко О.В.,
за участі секретаря судового засідання Таганської Є.Р., 
розглянувши у приміщенні суду у місті Кривому Розі, в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -
ВСТАНОВИВ:
Описова частина
Короткий зміст позовної заяви
Представник позивача звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути зОСОБА_1 на користь акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» ( далі – АТ «Державний ощадний банк України») заборгованість за кредитним договором від 27.05.2019 у розмірі 61 719,31 грн, яка складається із загальної суми заборгованості (основного боргу) – 47 141,68 грн; процентів за користування кредитом – 5019,24 грн; комісії – 657,80 грн; пені за несвоєчасне погашення основного боргу (кредиту) – 276,71 грн; пені за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом – 163,96 грн; 3 % річних за несвоєчасне погашення основного боргу (кредиту) – 2416,32 грн; 3 % річних за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом – 342,83 грн; втрат від інфляції за несвоєчасне погашення основного боргу (кредиту) – 4946,73 грн; втрат від інфляції за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом – 754,04 грн, а також судові витрати у вигляді судового збору 2270 грн. 
Обґрунтування позовних вимог
В обґрунтування позовних вимог вказує, що 27 травня 2019 року між акціонерним товариством «Державний ощадний банк України» та ОСОБА_1 було укладено заяву на встановлення (збільшення) відновлювальної кредитної лінії (кредиту) та відкрито рахунок № НОМЕР_1 . Після здійснення змін відповідно до вимог нормативно-правових актів Національного банку України, поточний (картковий) рахунок відповідача № НОМЕР_1 змінився на НОМЕР_2 .
При укладенні заяви про приєднання сторони керувалися ч. 1 ст. 634 ЦК України. 
Відповідач погодився на встановлення бажаного розміру кредиту в сумі 49 700 грн, із фіксованою процентною ставкою 38 % річних за користування кредитними коштами, та загальними витратами по кредиту, які наведені у таблиці обчислення загальної вартості кредиту у додатку до заяви. 
Позивач належним чином виконав свої зобов`язання перед відповідачем, тоді як останній порушив умови договору, що призвело до виникнення заборгованості, яка станом на 29.10.2021 складає 61 719,31 грн, та складається із загальної суми заборгованості (основного боргу) – 47 141,68 грн; процентів за користування кредитом – 5019,24 грн; комісії – 657,80 грн; пені за несвоєчасне погашення основного боргу (кредиту) – 276,71 грн; пені за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом – 163,96 грн; 3 % річних за несвоєчасне погашення основного боргу (кредиту) – 2416,32 грн; 3 % річних за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом – 342,83 грн; втрат від інфляції за несвоєчасне погашення основного боргу (кредиту) – 4946,73 грн; втрат від інфляції за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом – 754,04 грн. 
Процесуальні дії у справі
Ухвалою суду від 30 грудня 2024 року після повторного автоматизованого розподілу судової справи, прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито спрощене позовне провадження без повідомлення (виклику) учасників справи. 
20 січня 2023 року представник відповідача – ОСОБА_2 звернувся до суду з відзивом на позов, з якого вбачається, що відповідач позовні вимоги визнає частково, в частині суми основної заборгованості, в іншій частині позовних вимог просив відмовити.
В обґрунтування зазначає, що суду не надано розрахунку процентів від суми кредиту, а тому пред`явлення вимоги про їх стягнення є безпідставною. Також відсутні підстави для стягнення з відповідача пені за несвоєчасне погашення основного боргу та процентів за користування кредитом в розмірі 276,71 грн та 163,96 грн, комісії в розмірі 657,80 грн, оскільки в заяві про приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та відкриття поточного рахунку з використанням електронного платіжного засобу (платіжної картки) від 15.05.2019 розмір пені та комісії і порядку їх нарахування та стягнення не зазначено. 
Вимоги позивача щодо стягнення з відповідача 3 % річних, втрат від інфляції за несвоєчасне погашення основного боргу суперечать вимогам Закону України від 15.03.2022 № 2120-ІХ «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану», на період воєнного стану позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 ЦК України, тобто обов`язку сплати неустойки (штрафу, пені). 
16 лютого 2023 року від представниці позивача Глазунової А.М. надійшла відповідь на відзив. Зазначила, що укладений між сторонами договір за своєю правовою природою відноситься до кредитного договору, а відтак є підставою для виникнення у сторін за цим договором кредитних відносин. Відносини банку з клієнтом регулюються законодавством України, нормативно-правовими актами Національного банку України та угодами (договорами) між клієнтом та банком. Вимоги позивача є правомірними, а тому просила суд задовольнити позов у повному обсязі. 
Обставини справи, встановлені судом
27 травня 2019 року між АТ «Державний ощадний банк України» та ОСОБА_1 було укладено заяви на встановлення (збільшення) відновлювальної кредитної лінії (кредиту) та відкрито рахунок № НОМЕР_1 .
Відповідно до п. 3.1 блоку 3 «Умови кредитування» заяву на встановлення кредитної лінії підписанням цієї Заяви на встановлення відновлювальної кредитної лінії (Кредиту), яка є складовою Заяви на приєднання, відповідач ініціював одержання та погодився з умовами користування Кредитом відповідно до умов Договору, та підтвердив укладення Кредитного договору.
За ініціативою відповідача було встановлено розмір кредиту в межах максимального розміру, визначеного в Умовах користування кредитною лінією (Кредитом) в сумі 49 700 грн. 
Пунктом 3.3. блоку 3 «Умови кредитування» заяви на встановлення кредитної лінії визначено фіксовану процентну ставку, яка складає 38 процентів річних за користування кредитними коштами на момент укладення цього Кредитного договору, та може бути змінена, в порядку та на умовах визначених Договором, окрім випадку користування кредитними коштами протягом Грейс-періоду. 
На виконання вимог постанови Правління Національного банку України від 28.12.2018 за № 162, АТ «Ощадбанк» було змінено діючі рахунки клієнтів відповідно до вимог Національного стандарту України «Фінансові операції. Правила формування міжнародного номера банківського рахунку (ІВАN) в Україні» (IBAN Registry:2009, NEQ) ДСТУ-Н 7167:2010», затвердженого наказом Державного комітету України з питань технічного регулювання споживчої політики від 11.10.2010 № 454. Поточний (картковий) рахунок відповідача № НОМЕР_1 змінився на НОМЕР_2 .
Відповідно до розрахунку наданого позивачем заборгованість відповідача перед позивачем станом на 29.10.2021 становить 61 719,31 грн, яка складається із загальної суми заборгованості (основного боргу) – 47 141,68 грн; процентів за користування кредитом – 5019,24 грн; комісії – 657,80 грн; пені за несвоєчасне погашення основного боргу (кредиту) – 276,71 грн; пені за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом – 163,96 грн; 3 % річних за несвоєчасне погашення основного боргу (кредиту) – 2416,32 грн; 3 % річних за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом – 342,83 грн; втрат від інфляції за несвоєчасне погашення основного боргу (кредиту) – 4946,73 грн; втрат від інфляції за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом – 754,04 грн. 
Випискою по картковому рахунку з обслуговування клієнтів підтверджується користування відповідачем кредитними коштами. 
Джерела права й акти їх застосування
Згідно ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках.
За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).
Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).
Згідно з частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.
За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений.
Згідно зі статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
Таким чином, у разі укладення договору кредитного договору проценти за користування позиченими коштами поділяються на встановлені законом (розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі).
У частинах першій, третій статті 509 ЦК України вказано, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (у тому числі сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.
Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк зобов`язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Згідно із ч. 2. ст. 1050, ч. 2 ст. 1054 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок повернути кредит частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини кредитодавець має право вимагати дострокового повернення частини кредиту, що залишилася, та сплати процентів.
Статтею 625 ЦК України визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.
Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Оцінка аргументів учасників справи та висновки суду
Судом встановлено, та визнано сторонами укладення між ними 27 травня 2019 року заяви на встановлення (збільшення) відновлювальної кредитної лінії (кредиту) та відкриття рахунку № НОМЕР_1 .
Відповідач визнав факт отримання кредитних коштів, користування ними, та не заперечує обов`язку повернення суми основного боргу, але вважає, що розмір нарахованих процентів проведено без належного розрахунку. 
Однак, матеріали справи містять детальний розрахунок заборгованості станом на 29.10.2021, яким підтверджено нарахований відповідачу розмір процентів за користування кредитом в сумі 5019,24 грн. Під час підписання заяви на встановлення (збільшення) відновлювальної кредитної лінії (кредиту) та відкриття рахунку № НОМЕР_1 відповідач був ознайомлений під підпис та погодився з розміром та порядком нарахування процентів за користування кредитними коштами. 
Таким чином заперечення відповідача в частині сплати процентів за користування кредитом є безпідставними. 
Також, суд не може погодитися з доводами відповідача та його представника щодо неправомірності стягнення пені, 3 % річних та втрат від інфляції за несвоєчасне погашення основного боргу, оскільки позивач звернувся до суду з вимогою погашення заборгованості за кредитом та супутніми нарахуваннями процентів, штрафних санкцій за неналежне виконання основного зобов`язання станом на 29.10.2021. Заперечення відповідача в цій частині позову ґрунтуються на недотриманні позивачем вимог Закону України від 15.03.2022 № 2120-ІХ «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану», однак розділ «Прикінцеві та перехідні положення» Цивільного кодексу України доповнено пунктом 18 (яким у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану позичальника звільнено від відповідальності визначеної 625 ЦК України) не може бути враховано судом та не заслуговує на увагу, оскільки заборгованість за нарахованими штрафними санкціями пред`явлена відповідачу станом на 29.10.2021, тобто до прийняття вище оговореного Закону. 
Таким чином суд вважає необхідним стягнути з відповідачки на користь позивача окрім основної суми боргу, процентів за користування кредитом, також пеню, 3 % річних, та втрати від інфляції за несвоєчасне погашення боргу. 
Разом з тим, суд вважає безпідставною вимогу позивача щодо стягнення комісії в розмірі 657,80 грн, виходить з наступного. 
За загальним правилом, передбаченим статтею 204 ЦК України, правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.
Частинами 2, 3 статті 215 ЦК України визначено, що недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).
Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про споживче кредитування» загальні витрати за споживчим кредитом – витрати споживача, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги кредитодавця та кредитного посередника (за наявності), для отримання, обслуговування і повернення кредиту.
Згідно із ч. 2 ст. 8 Закону України «Про споживче кредитування» до загальних витрат за споживчим кредитом включаються, зокрема, комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо.
Отже, Законом України «Про споживче кредитування» безпосередньо передбачено право банку встановлювати у кредитному договорі комісію за обслуговування кредиту.
На виконання вимог, у тому числі, п. 4 ч. 1 ст. 1 та ч. 2 ст. 8 Закону України «Про споживче кредитування» Правління Національного банку України постановою від 08.06.2017 № 49 затвердило Правила розрахунку банками України загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит (далі – Правила про споживчий кредит). 
Відповідно до п. 5 Правил про споживчий кредит, банк надає споживачу детальний розпис складових загальної вартості кредиту у вигляді графіка платежів (згідно зі строковістю, зазначеною у договорі про споживчий кредит, - щомісяця, щокварталу тощо) у розрізі сум погашення основного боргу, сплати процентів за користування кредитом, вартості всіх додаткових та супутніх послуг банку та кредитного посередника (за наявності) за кожним платіжним періодом, за формою, наведеною в додатку 2 до цих Правил.
Банк має право обчислювати загальні витрати за споживчим кредитом, базуючись на припущенні, що платежі за послуги банку залишатимуться незмінними та застосовуватимуться протягом строку дії договору про споживчий кредит, якщо договір про споживчий кредит містить умови, що дозволяють зміну процентної ставки та/або інших платежів за послуги банку, включених до загальних витрат за споживчим кредитом, і така зміна не може бути визначена на момент обчислення загальної вартості кредиту та реальної річної процентної ставки (п. 8 Правил про споживчий кредит).
Згідно з додатком 1 до Правил про споживчий кредит загальні витрати за споживчим кредитом, тобто витрати споживача, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги банку (у тому числі за ведення рахунків) та кредитного посередника (за наявності), які сплачуються споживачем і пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту.
Правила про споживчий кредит розроблені й затверджені на виконання вимог Закону України «Про споживче кредитування» та підтверджують правомірність дій банку щодо встановлення у договорі споживчого кредиту комісії за обслуговування кредитної заборгованості.
Закон України «Про споживче кредитування» розмежовує оплатність та безоплатність надання інформації про кредит залежно від періодичності звернення споживача із запитом щодо надання такої інформації.
Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 11 Закону України «Про споживче кредитування» після укладення договору про споживчий кредит кредитодавець на вимогу споживача, але не частіше одного разу на місяць, у порядку та на умовах, передбачених договором про споживчий кредит, безоплатно повідомляє йому інформацію про поточний розмір його заборгованості, розмір суми кредиту, повернутої кредитодавцю, надає виписку з рахунку/рахунків (за їх наявності) щодо погашення заборгованості, зокрема, інформацію про платежі за цим договором, які сплачені, які належить сплатити, дати сплати або періоди у часі та умови сплати таких сум (за можливості зазначення таких умов у виписці), а також іншу інформацію, надання якої передбачено цим Законом, іншими актами законодавства, а також договором про споживчий кредит.
Згідно із ч. 5 ст. 12 Закону України «Про споживче кредитування» умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними.
З урахуванням викладеного, комісія за обслуговування кредитної заборгованості може включати плату за надання інформації про стан кредиту, яку споживач вимагає частіше одного разу на місяць. Умова договору про споживчий кредит, укладеного після набуття чинності Законом України «Про споживче кредитування» (з 10.06.2017) щодо оплатності інформації про стан кредитної заборгованості, яку споживач вимагає один раз на місяць, є нікчемною відповідно до ч.ч. 1 та 2 ст. 11, ч. 5 ст. 12 Закону України «Про споживче кредитування».
Такий правовий висновок викладений Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 13.07.2022 в справі № 496/3134/19.
За таких обставин, позивачем без належних на те правових підстав нарахована комісія за надання кредиту на загальну суму 657,88 грн, а відтак, позовні вимоги про стягнення заборгованості за комісією є необґрунтованими з наведених вище підстав та задоволенню не підлягають.
Враховуючи вищевикладене суд доходить висновку про часткове задоволення позовних вимог.
Розподіл судових витрат
Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
При зверненні до суду з позовом позивачем сплачено судовий збір в розмірі 2270 грн. 
З урахуванням часткового задоволення позову з відповідача на користь позивача підлягає відшкодуванню судовий збір в розмірі 2245,80 грн (61 061,51 х 2270 : 61 719,31 = 2245,80).
На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 509, 526, 530, 610, 625-629, 1049, 1050, 1054 ЦК України, ст. ст. 4, 5, 6 13, 17, 18, 76 83, 89, 141, 259, 263-265, 268, 273 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:
Позовні вимоги акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором – задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» заборгованістьза заявою на встановлення (збільшення) відновлювальної кредитної лінії (кредиту) від 27.05.2019, станом на 29.10.2021, яка складається із загальної суми заборгованості (основного боргу) – 47 141,68 грн; процентів за користування кредитом – 5019,24 грн; пені за несвоєчасне погашення основного боргу (кредиту) – 276,71 грн; пені за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом – 163,96 грн; 3 % річних за несвоєчасне погашення основного боргу (кредиту) – 2416,32 грн; 3 % річних за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом – 342,83 грн; втрат від інфляції за несвоєчасне погашення основного боргу (кредиту) – 4946,73 грн; втрат від інфляції за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом – 754,04 грн, всього – 61 061 (шістдесят одна тисяча шістдесят одна) грн 51 (п`ятдесят одна) коп. 
В задоволенні решти вимог позовної заяви відмовити. 
Стягнути з Стягнути з ОСОБА_1 на користь акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» витрати пов`язані зі сплатою судового збору в розмірі 2245 (дві тисячі двісті сорок п`ять) грн 80 (вісімдесят) коп.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. 
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Згідно з пп. 15.5 п. 15 частини першої Перехідних положень Розділу XIII ЦПК України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.
Відомості про сторони:
Позивач: акціонерне товариство «Державний ощадний банк України»,  код ЄДРПОУ: 00032129, місцезнаходження: 49107, м. Дніпро, пр. Гагаріна, буд. 115; 
Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_3 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 . 
Рішення складено 03 вересня 2026 року.

Суддя         О.В.ЦИМБАЛІСТЕНКО