П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
^————————————————————————
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 серпня 2026 р. | м. Одеса | Справа № 420/1544/26

| Головуючий в 1 інстанції: Юхтенко Л. Р. Місце ухвалення рішення: м. Одеса
Колегія суддів П`ятого апеляційного адміністративного суду у складі:
головуючого – Лук`янчук О.В.
суддів – Бітова А.І.
– Ступакової І.Г.

розглянувши у порядку письмового провадження в місті Одесі адміністративну справу за апеляційною скаргою Державної установи “Український державний науково-дослідний інститут медико-соціальних проблем інвалідності Міністерства охорони здоров`я України” на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 22 травня 2026 року по справі за позовом ОСОБА_1 до Центру оцінювання функціонального стану особи Державна установа “Український державний науково-дослідний інститут медико-соціальних проблем інвалідності Міністерства охорони здоров`я України” про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И Л А :

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Центру оцінювання функціонального стану особи ДУ “Український державний науково-дослідний інститут медико-соціальних проблем інвалідності Міністерства охорони здоров`я України”, в якому просить:
Визнати протиправним та скасувати рішення Центру оцінювання функціонального стану особи Державної установи “Український державний науково-дослідний інститут медико- соціальних проблем інвалідності Міністерства охорони здоров`я України” № ЦО-4576 від 21.08.2025 року про зміну групи інвалідності ОСОБА_1 .
Зобов`язати Центр оцінювання функціонального стану особи Державної установи “Український державний науково-дослідний інститут медико-соціальних проблем інвалідності Міністерства охорони здоров`я України” про скасоване рішення № ЦО-4576 від 21.08.2025 невідкладно інформувати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області.
Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Центру оцінювання функціонального стану особи Державної установи “Український державний науково-дослідний інститут медико-соціальних проблем інвалідності Міністерства охорони здоров`я України” суму сплаченого судового збору у розмірі 1331 (одна тисяча триста тридцять одна) гривень 20 копійок.
В обґрунтування позовних вимог зазначено, що звертає увагу на рішення експертної команди від 28 квітня 2025 року № ЦО-4576, яким згідно з наявної документації в медико-експертній справі, наявні анатомо-функціональні порушення відповідають критеріям встановлення II групи інвалідності, загальне захворювання, безтерміново з 28.02.2023 р., попереднє рішення МСЕК вірне, прийнято на законних підставах.
Позивач зазначає, що Положенням №1338 визначено, що експертна команда під час встановлення інвалідності керується наказом Міністерством охорони здоров`я України від 10.12.2024 № 2067 “Деякі питання забезпечення оцінювання повсякденного функціонування особи”, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 17 грудня 2024 року за № 1925/43270.
При огляді проводяться: вивчення документів, що підтверджують стійке порушення функцій організму, обумовлене захворюваннями, наслідками травм або вродженими вадами, які спричиняють обмеження нормальної життєдіяльності особи; опитування хворого; об`єктивне обстеження та оцінка стану всіх систем організму, необхідних лабораторних, функціональних та інших методів дослідження усіма членами експертної команди.
За викладеного, Позивач дійшов висновку про відсутність законодавчо визначених підстав для прийняття Центром оцінювання функціонального стану особи Державної установи “Український державний науково-дослідний інститут медико-соціальних проблем інвалідності Міністерства охорони здоров`я України” висновку оформленого рішенням Центру оцінювання функціонального стану особи Державної установи “Український державний науково-дослідний інститут медико-соціальних проблем інвалідності Міністерства охорони здоров`я України” № ЦО-4576 від 21.08.2025 року.
Тому рішення Центру оцінювання функціонального стану особи Державної установи “Український державний науково-дослідний інститут медико-соціальних проблем інвалідності Міністерства охорони здоров`я України” № ЦО-4576 від 21.08.2025 року є протиправним та підлягає скасуванню.
Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 22 травня 2026 року позовну заяву ОСОБА_1 задоволено частково.
Визнано протиправним та скасовано рішення Центру оцінювання функціонального стану особи Державної установи “Український державний науково-дослідний інститут медико- соціальних проблем інвалідності Міністерства охорони здоров`я України” № ЦО-4576 від 21.08.2025 року про зміну групи інвалідності ОСОБА_1 .
В іншій частині позовних вимог, - відмовлено.
Стягнуто з Державної установи “Український державний науково-дослідний інститут медико-соціальних проблем інвалідності Міністерства охорони здоров`я України” за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 1331,20 грн (одна тисяча триста тридцять одна гривня 20 копійок).
Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду першої інстанції, Державна установа “Український державний науково-дослідний інститут медико-соціальних проблем інвалідності Міністерства охорони здоров`я України” подало апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неповне з`ясування судом обставин справи, неправильне застосування норм права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та постановити нове рішення, яким відмовити позивачу в задоволенні його позовних вимог в повному обсязі
В своїй скарзі апелянт зазначає, що відповідач мав обов`язок виконати чинне рішення РНБОУ за запитами та постановами правоохоронних органів, що саме по собі не є порушенням меж владних повноважень.
Вказує, що оскаржуване рішення комісії приймалось на підставі медичних документів, які раніше були сформовані за результатами обстеження Позивача.
Позивач просив суд визнати протиправним та скасувати рішення експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи ЦОФСО № ЦО-4576 від 21.08.2025, у зв`язку з тим, що він не отримував повідомлення про необхідність його прибуття на огляд, проведення повторного медичного обстеження тощо. Однак, судом першої інстанції не враховано, що огляд не проводився та не передбачався, адже проводилась саме перевірка обґрунтованість прийняті рішення медико-соціальними експертними комісіями про встановлення групи інвалідності, у тому числі Позивачу
Зазначає, що суди не є спеціалізованими установами в медичній сфері і тому оцінка підставності висновку МСЕК виходить за межі необхідного дослідження в контексті застосування норм матеріального права. Суд вправі перевірити законність висновку МСЕК лише в межах дотримання процедури прийняття цього висновку на підставі приписів законодавчих актів про порядок, умови та критерії встановлення інвалідності.
Справу розглянуто судом апеляційної інстанції в порядку письмового провадження на підставі ч.1 ст.311 КАС України.
Розглянувши матеріали справи, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного.
Судом першої інстанції встановлено, що Відповідно до довідки до акта огляду медико-соціальної експертної комісії серія 12 ААГ № 452639 від 28.02.2023 року ОСОБА_1 встановлено II групу інвалідності (загальне захворювання) безстроково.
У позовній заяві позивач зазначив, що йому була призначена пенсія по інвалідності.
Рішенням пенсійного органу 045550000613 від 26.09.2025, на підставі акту № 1151 від 17.09.2025 позивачу змінено групу інвалідності та 21.08.2025 встановлено третю групу (серія та номер МСЕК № ЦО-4576, період встановлення інвалідності з 01.10.2025 по 31.08.2026) на підставі рішення медико-соціальної експертної комісії від 28 квітня 2025 року № ЦО-4576.
Позивач зазначає, що він отримав від відповідача лист від 18.02.2025 № 886/03-19, в якому позивач запрошувався до клініки Інституту в період з 18.02.2025 року по 18.03.2025 для обстеження з метою перевірки законних підстав експертного рішення МСЕК щодо встановлення групи інвалідності.
Позивач зазначає, що у період з 14.04.2025 по 16.04.2025 він пройшов обстеження в клініці Інституту, про що отримано відповідну довідку від 16.04.2025 № 287 та Виписку із медичної карти стаціонарного хворого від 16.04.2025 № 1668.
Судом досліджено копію довідки ДУ “Український державний науково-дослідний інститут медико-соціальних проблем інвалідності Міністерства охорони здоров`я України” від 16.04.2025 № 287 про те, що позивач знаходися на стаціонарному лікуванні з 14.04.2025 року по 16.04.2025 року. Також судом досліджено копію Виписки із медичної карти стаціонарного хворого від 16.04.2025 № 1668 ОСОБА_1 , відповідно до якого оглянутий в клініці інституту лікарсько-консультативною комісією та зазначено, що його документи будуть розглянуті Центром оцінювання функціонального стану здоров`я за чергою, результат буде надіслано на пошту (електронно або адресно).
Також поштою позивач отримав витяг з рішення експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи Центру оцінювання функціонування стану особи за результатами перевірки обґрунтованості рішення експертної команди з оцінювання функціонування особи або рішення медико-соціальної експертної комісії від 28 квітня 2025 року № ЦО-4576, відповідно до пункту 9 якого “Згідно наявної документації в медико-експертній справі, наявні анатомо- функціональні порушення відповідають критеріям встановлення II групи інвалідності, загальне захворювання, безтерміново з 28.02.2023 р. Попереднє рішення МСЕК вірне. Підстава: “Положення про медико-соціальну експертизу” і “Положення про порядок, умови та критерії встановлення інвалідності”, затверджені постановою Кабміна України № 1317 від 03.12.2009, “Інструкція про встановлення груп інвалідності”, затверджена наказом МОЗ України № 561 від 05.09.2011 р.”.
Також позивач отримав на свою електронну пошту від відповідача лист від 07.05.2025 № 1782/03-19, яким Позивачу запропоновано прибути до клініки Інституту для обстеження у період з 12.05.2025 по 06.06.2025.
На цей лист позивач відправив на електронну пошту відповідача повідомлення про проходження ним обстеження у період з 14.04.2025 року по 16.04.2025, про що отримано довідку від 16.04.2025 № 287 та Виписку із медичної карти стаціонарного хворого від 16.04.2025 № 1668.
Суд встановив, що відповідно до рішення експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи Центру оцінювання функціонування стану особи за результатами перевірки обґрунтованості рішення експертної команди з оцінювання функціонування особи або рішення медико-соціальної експертної комісії від 21 серпня 2025 року № ЦО-4576 стосовно позивача, відповідно до пункту 11 якого “експертною командою прийнято рішення: згідно наданої документації, анатомо-функціональні порушення відповідають критеріям встановлення III групи інвалідності, загальне захворювання, терміном на 1 рік, з 21.08.2025р. по 20.08.2026р. Підстава: “Положення про медико-соціальну експертизу” і “Положення про порядок умови та критерії, встановлення інвалідності” затверджені постановою Кабміна України №1317 від 03.12.2009р., “Інструкція про встановлення груп інвалідності” затверджена наказом МОЗ України №561 від наказом МОЗ 05.09.2011 р.
Матеріалами справи підтверджено, що позивач направив на адресу відповідача заяву від 10.11.2025 року з проханням проінформувати про причини відмінності змісту рішень експертної команди за одним і тим же номером ЦО4576 у різні дати їх прийняття, та ґрунтуючись на рішенні експертної команди від 28 квітня 2025 року № ЦО4576 просив скасувати рішення про зміну групи інвалідності.
На цей лист позивач отримав від відповідача лист від 25.11.2025 року № 8659/01-19, яким повідомлено, що у ЦОФСО ДУ “УКРДЕРЖНДІМСПІ МОЗ УКРАЇНИ” відсутні повноваження щодо скасування власного експертного рішення.
У Рішенні № ЦО-4576 від 28.04.2025 року та у рішенні № ЦО-4576 від 21.08.2025 року зазначено, що на підставі “Постанови слідчого, прокурора, ухвала слідчого судці стосовно особи, зазначеної у постанові слідчого, прокурора або ухвалі слідчого судці”, а саме: “лист від ДБР № 3187-25/10-2-02-01-1348/25 від 31.01.2025 кримінальне провадження № 62024000000000923 від 21.10.2024”.
Судом досліджено копію листа Державного бюро розслідувань № 3187-25/10-2-02-01-1348/25 від 31.01.2025, яким направлено для організації проведення перевірок обґрунтованості рішень, прийнятих медико-соціальними експертними комісіями постанову слідчого від 31.01.2025 року для організації виконання.
Також судом досліджена постанова Державного бюро розслідувань про залучення спеціалістів від 31.01.2025 року, прийнята за результатами матеріалів кримінального провадження № 62024000000000923 від 21.10.2024.
Вказаною постановою залучено у кримінальному провадженні в якості спеціалістів для проведення дослідження працівників ДУ “Український державний науково-дослідний інститут медико-соціальних проблем інвалідності Міністерства охорони здоров`я України”, поставлено перелік питань, які підлягають дослідженню спеціалістами: чи обґрунтовано прийняті рішення медико-соціальними експертними комісіями про встановлення груп інвалідності наступним особам: у тому числі за пунктом 403 ОСОБА_1 .
Також судом досліджено протокол розгляду під час перевірки обґрунтованості рішення експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи або рішення медико-соціальної експертної комісії від 21 серпня 2025 року.
Позивач, не погодившись із ухваленим відповідачем рішенням, звернувся до суду з цим позовом.
Суд першої інстанції, приймаючи рішення по справі виходив з того, що порядком не передбачено повторна перевірка обґрунтованості рішень, прийнятих під час оцінювання та встановлення інвалідності, а відповідачем не наведено причин проведення такої повторної перевірки медичної документації позивача та ухвалення рішення від 21 серпня 2025 року № ЦО-4576 із іншим висновком. 
При цьому, дослідивши зміст оскаржуваного рішення від 21 серпня 2025 року № ЦО-4576, суд встановив, що вказане рішення не містить посилання на докази або інші матеріали справи, на яких ґрунтуються висновки адміністративного органу, детальну правову оцінку обставин, виявлених адміністративним органом, та чітке зазначення висновків, зроблених на підставі такої правової оцінки виявлених обставин, а також не містить посилання на документ, в якому зазначене мотивування цих обставин та повідомлено про це позивача.
З урахуванням встановлених обставин та досліджених доказів прийшов до висновку, що оскаржуване рішення прийнято із істотним порушенням процедурних норм, встановлених Законом України “Про адміністративну процедуру” та Порядком, що є підставою для визнання такого рішення протиправним, тому рішення експертної команди ухвалене стосовно позивача від 21 серпня 2025 року № ЦО-4576 підлягає визнанню протиправним та скасуванню.
При цьому вказав, що Порядком передбачений чіткий алгоритм передачі відповідного рішення у порядку електронної інформаційної взаємодії з електронної системи до Єдиної інформаційної системи соціальної сфери. У суду відсутні підстави вважати, що відповідачем не буде дотримано вимоги пунктів 54,44 Порядку, а тому суд доходить висновку, що вказані позовні вимоги є безпідставними та не належать задоволенню, оскільки є передчасними.
Надаючи правову оцінку висновкам суду першої інстанції з урахуванням та в межах доводів апеляційної скарги колегія суддів виходить з наступного.
Спеціальним законом, який визначає основи соціальної захищеності інвалідів в Україні і гарантує рівні з усіма іншими громадянами можливості для участі в економічній, політичній і соціальній сферах життя суспільства, створення необхідних умов, які дають можливість інвалідам вести повноцінний спосіб життя згідно з індивідуальними здібностями і інтересами, є Закон України "Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні" №875-ХІІ.
Згідно ч.ч.1, 2 ст. 6 Закону України "Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні" №875-ХІІ (далі Закон №875-ХІІ) захист прав, свобод і законних інтересів осіб з інвалідністю забезпечується в судовому або іншому порядку, встановленому законом.
Особа (її уповноважений представник) має право оскаржити рішення медико-соціальної експертної комісії, експертних команд з оцінювання повсякденного функціонування особи в порядку адміністративного оскарження відповідно до Закону України "Про адміністративну процедуру" з урахуванням особливостей, встановлених Основами законодавства України про охорону здоров`я, та/або в судовому порядку.
За визначенням, наведеним в абз.4 ч.1 ст. 1 Закону України "Про реабілітацію осіб з інвалідністю в Україні" №2961-IV (далі Закон №2961-IV), інвалідність - міра втрати здоров`я у зв`язку із захворюванням, травмою (її наслідками) або вродженими вадами, що при взаємодії із зовнішнім середовищем може призводити до обмеження життєдіяльності особи, внаслідок чого держава зобов`язана створити умови для реалізації нею прав нарівні з іншими громадянами та забезпечити її соціальний захист.
Указом Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні", затвердженим Законом України від 24 лютого 2022 року №2102-ІХ, в Україні введено воєнний стан з 24 лютого 2022 року. У подальшому строк дії воєнного часу продовжений та триває станом на час розгляду справи.
З метою забезпечення належного захисту прав та законних інтересів громадян України, посилення протидії корупції в державних органах, недопущення зловживань у сфері медико-соціальної експертизи Радою національної безпеки і оборони України 22.10.2024 прийнято рішення Щодо протидії корупційним та іншим правопорушенням під час встановлення інвалідності посадовим особам державних органів.
Означене рішення введено в дію Указом Президента України від 22.10.2024 №732/2024.
Пунктом 1 рішення Ради національної безпеки і оборони України від 22.10.2024 Щодо протидії корупційним та іншим правопорушенням під час встановлення інвалідності посадовим особам державних органів рекомендовано Офісу Генерального прокурора, Службі безпеки України, Державному бюро розслідувань, Національній поліції України, Національному антикорупційному бюро України прозвітувати у місячний строк про вжиті заходи реагування щодо виявлення, розслідування та протидії корупційним й іншим кримінальним правопорушенням під час встановлення інвалідності посадовим особам державних органів. За результатами проведеної роботи запропонувати відповідні кадрові та організаційні рішення.
Згідно підпунктів б-ґ пункту 2 рішення Ради національної безпеки і оборони України від 22.10.2024 Щодо протидії корупційним та іншим правопорушенням під час встановлення інвалідності посадовим особам державних органів Кабінету Міністрів України рекомендовано:
- забезпечити утворення Міністерством охорони здоров`я України разом з Державним бюро розслідування, Службою безпеки України, Національною поліцією України, обласними, Київською міською військовими адміністраціями у тижневий строк робочих груп із перевірки рішень медико-соціальних експертних комісій щодо встановлення інвалідності посадовим особам відповідних державних органів (далі - робочі групи);
- у тримісячний строк доповідь про результати перевірки робочими групами обґрунтованості рішень медико-соціальних експертних комісій щодо встановлення інвалідності посадовим особам державних органів, у разі виявлення фактів необґрунтованого прийняття таких рішень - ініціювання їх перегляду в установленому порядку та інформування за наявності підстав правоохоронних органів, а також інших уповноважених органів для вжиття ними відповідних заходів реагування;
- підготовку та подання Міністерством охорони здоров`я України разом з Міністерством цифрової трансформації України на розгляд Кабінету Міністрів України у двотижневий строк плану цифровізації проходження всіх етапів медико-соціальних експертних комісій;
- проведення разом із Пенсійним фондом України, Державним бюро розслідувань, Національною поліцією України, Службою безпеки України у тижневий строк аудиту нарахувань пенсійних виплат по інвалідності посадовим особам державних органів.
Законом України від 19 грудня 2024 року № 4170-IX "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо реформування медико-соціальної експертизи та впровадження оцінювання повсякденного функціонування особи" (далі Закон № 4170-ІХ), який введено в дію з 01.01.2025 року, внесено зміни до законів України щодо процедури і повноважень суб`єктів владних повноважень щодо встановлення особам інвалідності.
Відповідно до абз. 1-6 пункту 2, що йде за Розділом ІІ "Прикінцеві та перехідні положення" Закону № 4170-IX установлено, що: особам, яким встановлено інвалідність органами медико-соціальної експертизи, гарантується збереження статусу та соціальної захищеності в повному обсязі, передбаченому законодавством України для осіб з інвалідністю, на встановлений строк інвалідності; документами, що підтверджують інвалідність повнолітнім особам, є: видані до 31 грудня 2024 року органами медико-соціальної експертизи виписки/довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією за формами, затвердженими центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері охорони здоров`я; витяг з рішення експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи щодо встановлення інвалідності за формою, затвердженою центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері охорони здоров`я; на підставі таких рішень, є законними і чинними, прирівнюються до рішень експертних команд з оцінювання повсякденного функціонування особи, документів, виданих на підставі таких рішень експертних команд (у тому числі витягів з рішень), та продовжують бути підставами для оформлення або продовження надання особам з інвалідністю прав, статусів, пільг, пенсій, допомог, компенсацій, надбавок, інших соціальних гарантій тощо, у тому числі для цілей, визначених законами України "Про військовий обов`язок та військову службу" та «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», на весь термін дії довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією до проведення планового оцінювання повсякденного функціонування особи експертними командами з оцінювання повсякденного функціонування; особи, інвалідність яким встановлена без зазначення строку проведення повторного огляду, проходять оцінювання повсякденного функціонування особи за власним бажанням (за зверненням опікуна - у разі позбавлення особи з інвалідністю дієздатності).
На виконання рішення Ради національної безпеки і оборони України від 22.10.2024 Щодо протидії корупційним та іншим правопорушенням під час встановлення інвалідності посадовим особам державних органів Кабінетом Міністрів України прийнято постанови від 25.10.2024 № 1207 Про внесення зміни до пункту 4 Положення про медико-соціальну експертизу, від 08.11.2024 №1276 Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 3 грудня 2009 р. № 1317.
26.10.2024 Міністерством охорони здоров`я України видано наказ №1809 Про покладання прав та обов`язків Центральної медико-соціальної експертної комісії МОЗ.
Пунктом 1 цього наказу права та обов`язки Центральної медико-соціальної експертної комісії МОЗ покладено на державну установу "Український державний науково-дослідний інститут медико-соціальних проблем інвалідності Міністерства охорони здоров`я України" з дати підписання цього наказу.
Наказом Міністерства охорони здоров`я України від 26.10.2024 №1809 Про покладання прав та обов`язків Центральної медико-соціальної експертної комісії МОЗ також затверджено Положення про Центральну медико-соціальну експертну комісію МОЗ.
У пункті 5 наказу Міністерства охорони здоров`я України від 26.10.2024 №1809 вказано про необхідність виконуючій обов`язки державного закладу "Центральна медико-соціальна експертна комісія Міністерства охорони здоров`я України" (Валентині Зражевській) протягом двох робочих днів з дати підписання цього наказу забезпечити передачу медико-експертних справ, скарг та документів, які пов`язані з виконанням повноважень Центральної медико-соціальної експертної комісії МОЗ, до державної установи "Український державний науково-дослідний інститут медико-соціальних проблем інвалідності Міністерства охорони здоров`я України" згідно з актом приймання-передачі.
Перелік повноважень, якими наділено комісію визначений в пункті 11 Положення про Центральну медико-соціальну експертну комісію МОЗ, затвердженого наказом Міністерства охорони здоров`я України від 26.10.2024 №1809, згідно із яким комісія, зокрема, проводить перевірку обґрунтованості рішень, прийнятих обласними, центральними міськими, міськими, міжрайонними, районними медико-соціальними експертними комісіями і в разі потреби скасовує їх; повторно оглядає осіб, які оскаржили рішення обласних, Київської та Севастопольської центральних міських комісій, перевіряє якість розроблених ними індивідуальних програм реабілітації, здійснює контроль за повнотою і якістю виконання програми; на виконання постанови слідчого, прокурора, ухвали слідчого судді або за запитом правоохоронних органів/органів спеціального призначення з правоохоронними функціями відповідно до абзацу четвертого пункту 13 цього Положення проводить перевірку обґрунтованості рішень та/або переогляд шляхом проведення медико-соціальної експертизи стосовно відповідної особи, зазначеної у запиті, постанові слідчого, прокурора, ухвалі слідчого судді, і приймає відповідні рішення. Медико-соціальна експертиза проводиться на підставі медичних документів, сформованих за результатами повного медичного обстеження та проведених необхідних досліджень на базі державної установи "Український державний науково-дослідний інститут медико-соціальних проблем інвалідності Міністерства охорони здоров`я України" або Науково-дослідного інституту реабілітації осіб з інвалідністю навчально-наукового лікувального комплексу Вінницького національного медичного університету імені М.І. Пирогова. За результатом переогляду Центральна медико-соціальна експертна комісія МОЗ приймає рішення щодо скасування, підтвердження, зміни попереднього висновку або формування нового висновку. У разі відмови особи, зазначеної у запиті, постанові слідчого, прокурора, ухвалі слідчого судді, від повного медичного обстеження, проведення необхідних досліджень та/або неприбуття такої особи, крім випадків наявності виключних підстав, до державної установи "Український державний науково-дослідний інститут медико-соціальних проблем інвалідності Міністерства охорони здоров`я України" або Науково-дослідного інституту реабілітації осіб з інвалідністю навчально-наукового лікувального комплексу Вінницького національного медичного університету імені М.І. Пирогова приймається рішення про скасування попереднього рішення комісії. Виключними підставами для перенесення строку проведення повного медичного обстеження є відрядження, тимчасова непрацездатність або мобілізація до Збройних Сил.
01.01.2025 року набули чинності положення постанови Кабінету Міністрів України від 15.11.2024 №1338 Деякі питання запровадження оцінювання повсякденного функціонування особи, якою затверджено: Положення про експертні команди з оцінювання повсякденного функціонування особи; Порядок проведення оцінювання повсякденного функціонування особи; Критерії направлення на проведення оцінювання повсякденного функціонування особи; Порядок функціонування електронної системи щодо оцінювання повсякденного функціонування особи; Критерії встановлення інвалідності.
Абзацами 2 та 6 пункту 3 постанови Кабінету Міністрів України від 15.11.2024 № 1338 «Деякі питання запровадження оцінювання повсякденного функціонування особи» установлено, що повноваження, права і обов`язки медико-соціальних експертних комісій щодо проведення медико-соціальної експертизи, а також повноваження, права і обов`язки Центральної медико-соціальної експертної комісії Міністерства охорони здоров`я припиняються 31.12.2024.
Перевірка обґрунтованості рішень медико-соціальних експертних комісій, прийнятих до моменту припинення їх повноважень, прав і обов`язків, проводиться Центром оцінювання функціонального стану особи в порядку, встановленому для перевірки обґрунтованості рішень експертних команд відповідно до Порядку проведення оцінювання повсякденного функціонування особи, затвердженого цією постановою.
Пунктом 10 Порядку проведення оцінювання повсякденного функціонування особи, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15.11.2024 № 1338 (в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин), передбачено, що рішення про встановлення інвалідності, прийняті до набрання чинності постановою Кабінету Міністрів України від 15 листопада 2024 р. № 1338 Деякі питання запровадження оцінювання повсякденного функціонування особи, переглядаються Центром оцінювання функціонального стану особи з дотриманням вимог, встановлених цим Порядком.
Як вбачається з матеріалів справи, відповідно до довідки до акта огляду медико-соціальної експертної комісії серія 12 ААГ № 452639 від 28.02.2023 року ОСОБА_1 встановлено II групу інвалідності (загальне захворювання) безстроково.
З огляду на те, що рішення про встановлення позивачу інвалідності було прийнято до вступу в дію Постанови КМУ №1338, то перевірка обґрунтованості вказаних рішень МСЕК проводиться Центром оцінювання функціонального стану особи в порядку, встановленому Порядком проведення оцінювання повсякденного функціонування особи, затвердженого вказаною вище постановою КМУ №1338.
Наказом Міністерства охорони здоров`я України №2022 від 03.12.2024 "Про покладання прав та обов`язків Центру оцінювання функціонального стану особи" відповідно до пункту 7 Положення про експертні команди з оцінювання повсякденного функціонування особи, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15 листопада 2024 року № 1338, та пункту 8 Положення про Міністерство охорони здоров`я України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25 березня 2015 року № 267 (в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 24 січня 2020 року № 90), наказано, зокрема, покласти права та обов`язки Центру оцінювання функціонального стану особи на державну установу "Український державний науково-дослідний інститут медико-соціальних проблем інвалідності Міністерства охорони здоров`я України" (ідентифікаційний код згідно з ЄДРПОУ 03191673).
За обставин даної справи, на електронну адресу Позивачем було направлено повідомлення наступного змісту: “ 08.04.2025 мені вручено Ваш лист від 18.02.2025 № 886/03-19 (додається) про необхідність прибуття до клініки Інституту в період з 18.02.2025 по 18.03.2025 для обстеження. У зв`язку з тим, що визначений у листі термін вже минув, а телефон, зазначений на бланку Вашого листа, вже другий день не відповідає, направлені СМС-повідомлення доставлені, але не прочитані, вимушений звертатися на Вашу електронну адресу. Прошу завчасно повідомити мене про новий термін прибуття на обстеження для своєчасного вирішення питання відсутності на службі. Сподіваюсь на відповідь у найкоротший строк. ОСОБА_1 ”.
Не дочекавшись відповіді, Позивач виїхав до м. Дніпро і у період з 14.04.2025 по 16.04.2025 пройшов обстеження в клініці Інституту, про що отримано відповідну довідку від 16.04.2025 № 287 та Виписку із медичної карти стаціонарного хворого від 16.04.2025 № 16.
Також позивач зазначає, що на свою електронну пошту він отримав лист від 07.05.2025 № 1782/03-19, яким на його електронне повідомлення від 09.04.2025 Позивачу запропоновано прибути до клініки Інституту для обстеження у період з 12.05.2025 по 06.06.2025.
У відповідь на цей лист на електронну адресу Відповідача того ж дня було направлено відповідь наступного змісту: “У відповідь на Ваш лист від 07.05.2025 № 1782/03-19 щодо прибуття до клініки Інституту на обстеження у період з 12.05.2025 по 06.06.2025 інформую про проходження мною обстеження у період з 14.04.2025 по 16.04.2025, про що отримано відповідну довідку від 16.04.2025 № 287 та Виписку із медичної карти стаціонарного хворого від 16.04.2025 № 1668”.
Незважаючи на це позивач отримав Витяг з рішення експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи Центру оцінювання функціонування стану особи за результатами перевірки обґрунтованості рішення експертної команди з оцінювання функціонування особи або рішення медико-соціальної експертної комісії від 21 серпня 2025 року № ЦО-4576, відповідно до пункту 10 якого “експертною командою прийнято рішення: згідно наданої документації, анатомо-функціональні порушення відповідають критеріям встановлення III групи інвалідності, загальне захворювання, терміном на 1 рік, з 21.08.2025р. по 20.08.2026р. Підстава: “Положення про медико-соціальну експертизу” і “Положення про порядок умови та критерії, встановлення інвалідності” затверджені постановою Кабміна України №1317 від 03.12.2009р., “Інструкція про встановлення груп інвалідності” затверджена наказом МОЗ України №561 від наказом МОЗ 05.09.2011 р.
Так, колегія суддів зазначає, що згідно з висновком Верховного Суду, сформованим у постанові від 30.11.2020 у справі №200/14695/19-а, суди вправі перевіряти законність висновку МСЕК лише в межах дотримання процедури прийняття цього висновку.
Надаючи оцінку правомірності прийняття означеного рішення в межах дотримання експертною командою встановленої правової процедури прийняття цього рішення регламентованої Порядком організації та здійснення оцінки повсякденного функціонування особи для встановлення інвалідності, затвердженим Постановою КМУ № 1338, колегія суддів зазначає наступне.
Експертна команда зобов`язана діяти на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені законодавством.
Процедуру проведення оцінювання повсякденного функціонування особи (далі - оцінювання), а саме повнолітніх громадян України, іноземців або осіб без громадянства, які проживають в Україні на законних підставах, з обмеженнями повсякденного функціонування або з інвалідністю (далі - особа) з метою встановлення причини, часу настання, групи інвалідності, а також компенсаторно-адаптаційних можливостей особи, реалізація яких сприяє медичній, психолого-педагогічній, професійній, трудовій, фізкультурно-спортивній, соціальній та психологічній реабілітації, а також складення та затвердження індивідуальної програми реабілітації особи з інвалідністю на основі комплексного реабілітаційного обстеження особи та індивідуального реабілітаційного плану (за наявності) визначає Порядок проведення оцінювання повсякденного функціонування особи, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 15 листопада 2024 р. № 1338 (далі - Порядок №1338, надалі - в редакції, чинній станом на дату прийняття оскаржуваного рішення).
Пунктом 4 Положення про експертні команди експертні команди експертні команди у своїй роботі керуються Конституцією України, Законом України "Про запобігання корупції", іншими законами України, актами Президента України та Кабінету Міністрів України, нормативно-правовими актами.
Відповідно до пункту 6 Положення оцінювання проводиться Центром оцінювання функціонального стану особи; експертними командами, сформованими на базі закладів охорони здоров`я.
Пунктом 9 Положення про експертні команди встановлено, що експертні команди:
1) у разі недостатності необхідної для прийняття рішення про оцінювання інформації, що міститься в електронній системі охорони здоров`я та яка була додана до електронного направлення на проведення оцінювання, особу направляють на додаткове обстеження структури та функцій організму. На додаткові обстеження особа може бути направлена одноразово, крім випадків коли за результатами такого обстеження було виявлено нові, не зазначені в доданій до направлення медичній документації, стани, діагнози або порушення структури та функцій організму, що потребують додаткового обстеження;
2) формують результати оцінювання на підставі відомостей про стан здоров`я особи, зокрема обов`язково на підставі тих, що містяться в електронній системі охорони здоров`я, та в медичній документації, що була внесена до електронної системи щодо оцінювання повсякденного функціонування особи в сканованому вигляді лікарем, який направив на проведення оцінювання;
3) визначають компенсатори повсякденного функціонування особи (сукупність лікарських засобів та/або медичних виробів та допоміжних засобів реабілітації тимчасового або постійного застосування/ використання);
4) планують та проводять повторні оцінювання;
5) визначають необхідність проведення подальшої комплексної оцінки обмежень життєдіяльності особи та здійснюють передачу таких відомостей та результатів оцінювання до Єдиної інформаційної системи соціальної сфери шляхом електронної інформаційної взаємодії;
6) встановлюють групи (підгрупи) інвалідності, фіксують причини та час її настання відповідно до підтверджувальних документів;
7) встановлюють ступінь втрати професійної працездатності;
8) вносять до електронної системи щодо оцінювання повсякденного функціонування особи протокол та рішення про проведене оцінювання в електронній формі в установленому законодавством порядку;
9) встановлюють потребу в постійному сторонньому догляді;
10) встановлюють причину смерті особи з інвалідністю або особи, ступінь втрати працездатності якої визначений експертною командою у відсотках на підставі свідоцтва про смерть у разі, коли законодавством передбачається надання пільг членам сім`ї померлого;
11) визначають медичні показання на право одержання особами з інвалідністю автомобіля і протипоказання до керування ним;
12) встановлюють потребу осіб з інвалідністю, потерпілих від нещасного випадку на виробництві, із стійкою втратою працездатності у медичній та соціальній допомозі;
13) встановлюють ступінь стійкого обмеження життєдіяльності осіб для направлення їх до територіального центру соціального обслуговування або будинку-інтернату для громадян похилого віку та осіб з інвалідністю;
14) визначають ступінь втрати здоров`я, групи і часу настання інвалідності та її причинний зв`язок із Чорнобильською катастрофою;
15) встановлюють причинний зв`язок інвалідності осіб за наявністю документів, що їх підтверджують, визначених пунктом 22 Порядку проведення оцінювання повсякденного функціонування особи, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15 листопада 2024 р. №1338 Деякі питання запровадження оцінювання повсякденного функціонування особи;
16) визначають необхідність продовження періоду тимчасової непрацездатності.
Лікарі, що входять до складу експертних команд, мають право з метою уточнення діагнозу формувати електронні направлення в Реєстрі медичних записів, записів про направлення та рецептів в електронній системі охорони здоров`я відповідно до Порядку ведення Реєстру медичних записів, записів про направлення та рецептів в електронній системі охорони здоров`я, затвердженого МОЗ (п. 10 Положення про експертні команди).
Згідно із пунктами 17 та 18 Положення про експертні команди основною формою роботи експертних команд є розгляд, участь в якому окремими членами може бути дистанційною відповідно до вимог, визначених Порядком проведення оцінювання повсякденного функціонування особи, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 15.11.2024 №1338 "Деякі питання запровадження оцінювання повсякденного функціонування особи", та з використанням технічних засобів електронних комунікацій, що забезпечують дотримання лікарської таємниці, конфіденційності інформації про стан здоров`я особи та інших вимог законодавства щодо захисту персональних даних.
Документація, яка створюється в процесі оцінювання функціонування особи, ведеться в електронній формі після початку функціонування електронної системи щодо оцінювання повсякденного функціонування особи.
Під час розгляду справи члени експертної команди досліджують всі надані документи, а також відповідні медичні записи, що підтверджують стан здоров`я особи, щодо якої проводиться оцінювання, що містяться в електронній системі охорони здоров`я. Якщо наявної інформації недостатньо для прийняття рішення щодо оцінювання, експертна команда має право направити особу на додаткове медичне обстеження. У такому разі головуючий у справі формує електронне направлення в електронній системі охорони здоров`я відповідно до Порядку ведення Реєстру медичних записів, записів про направлення та рецептів в електронній системі охорони здоров`я, затвердженого МОЗ (п.п. 31-32 Порядку проведення оцінювання).
Згідно із пунктами 34-36 Порядку проведення оцінювання експертна команда проводить розгляд справи у визначеному складі. Відомості щодо результатів огляду і прийнятих рішень вносяться до протоколу розгляду. У разі організаційної потреби та технічної можливості окремі члени експертної команди (крім тих, що безпосередньо проводять огляд особи та/або спеціалізація яких безпосередньо стосується рішення, яке повинна прийняти експертна команда) можуть брати участь у розгляді дистанційно з використанням технічних засобів електронних комунікацій із забезпеченням дотримання лікарської таємниці, конфіденційності інформації про стан здоров`я особи та інших вимог законодавства щодо захисту персональних даних.
Рішення приймаються колегіально більшістю голосів членів експертної команди. У разі рівного розподілу голосів вирішальним є голос головуючого у справі.
Розгляд справи фіксується у відповідному протоколі. Протокол розгляду підписується в електронній системі кожним членом експертної команди шляхом накладення кваліфікованого електронного підпису або удосконаленого електронного підпису, що базується на кваліфікованому сертифікаті електронного підпису користувача електронної системи відповідно до Закону України "Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги".
Пунктом 40 Порядку проведення оцінювання передбачено, що за результатами проведення оцінювання експертна команда приймає рішення щодо встановлення чи невстановлення (або визначення) відповідно до законодавства: ступеня обмеження життєдіяльності особи; потреби у продовженні тимчасової непрацездатності та у разі продовження тимчасової непрацездатності головуючий у справі формує медичний висновок про тимчасову непрацездатність відповідно до Порядку формування медичних висновків про тимчасову непрацездатність в Реєстрі медичних висновків в електронній системі охорони здоров`я, затвердженого наказом МОЗ; інвалідності, фіксації причин та часу її настання відповідно до документів, що це підтверджують; ступеня втрати професійної працездатності (у відсотках); наявності медичних показань на право одержання особою з інвалідністю або дитиною з інвалідністю, яка має порушення опорно-рухового апарату, автомобіля і протипоказання до керування ним, що визначаються відповідно до переліку медичних показань і протипоказань, затвердженого МОЗ за погодженням з Мінсоцполітики; потреби у постійному догляді; потреби в отриманні соціальної, психолого-педагогічної, професійної, трудової та/або фізкультурно-спортивної реабілітації; обсягів та видів необхідних допоміжних засобів реабілітації та/або медичних виробів; потреби в отриманні реабілітаційної допомоги у сфері охорони здоров`я та у разі визначення такої потреби головуючий формує електронне направлення для надання реабілітаційної допомоги у сфері охорони здоров`я відповідно до Порядку організації надання реабілітаційної допомоги у сфері охорони здоров`я, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03.11.2021 №1268 "Питання організації реабілітації у сфері охорони здоров`я"; ступеня стійкого обмеження життєдіяльності хворих для направлення їх у стаціонарні відділення центрів соціального обслуговування; причини смерті особи з інвалідністю або особи, ступінь втрати працездатності якої визначений експертною командою у відсотках на підставі свідоцтва про смерть у разі, коли законодавством передбачається надання пільг членам сім`ї померлого.
Центр оцінювання функціонального стану особи під час оскарження рішення експертних команд перевіряє обґрунтованість рішень, прийнятих під час оцінювання та встановлення інвалідності, розглядає медичні документи та проводить оцінювання, за результатами чого приймає рішення щодо скасування, підтвердження або формування нового рішення.
Оцінювання за рішенням Центру оцінювання функціонального стану особи проводиться на підставі медичних документів, сформованих за результатами повного медичного обстеження та проведених необхідних досліджень на базі одного із закладів охорони здоров`я, де функціонує експертна команда, і куди направлено особу Центром оцінювання функціонального стану особи, але обов`язково з урахуванням екстериторіального принципу (п. 52 Порядку проведення оцінювання).
Постановою №1338 також визначені Критерії встановлення інвалідності.
Ці критерії застосовуються для встановлення груп інвалідності. Підставою для визнання особи особою з інвалідністю є одночасна наявність таких обов`язкових умов:
стійкі порушення функцій організму - хвороба триває не менше 12 місяців, або очікується, що вона триватиме щонайменше 12 місяців або призведе до смерті особи, а також існують мінімальні шанси на значне покращення стану навіть за умов застосування найкращого доступного лікування;
обмеження життєдіяльності - особа має помірний (1 ступінь), виражений (2 ступінь) або значний (3 ступінь) ступінь обмеження здатності до самообслуговування, пересування, орієнтації, контролю своєї поведінки, спілкування, навчання, виконання трудової діяльності;
необхідність вжиття заходів соціального захисту - особа має потребу в підтримці в повсякденному житті, а саме: отриманні послуг з реабілітації, паліативної допомоги, забезпеченні технічними та іншими засобами реабілітації, забезпеченні лікарськими засобами для використання в амбулаторних умовах та/або медичними виробами для використання в амбулаторних та побутових умовах.
Для осіб, що мають захворювання та стани, визначені в додатку, встановлюється інвалідність на підставі медичних записів, що підтверджують відповідне захворювання та стан.
За Класифікацією основних критеріїв життєдіяльності та ступенів їх враженості затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 15.11.2024 № 1338 "Деякі питання запровадження оцінювання повсякденного функціонування особи", ступінь обмеження життєдіяльності визначається як величина відхилення від нормальної функціональності особи, що впливає на її здатність здійснювати основні життєві активності. Таке визначення базується на об`єктивних критеріях, що включають функціональні, соціальні та психологічні аспекти.
Виділяються чотири основні ступені обмеження життєдіяльності:
легкий ступінь обмеження - особа має незначні труднощі у виконанні деяких повсякденних завдань, але здатна справлятися з основними функціями без сторонньої допомоги;
помірний ступінь обмеження (1 ступінь) - особа має помітні труднощі у виконанні повсякденних завдань, таких як навчання, робота, спілкування, орієнтація, контроль за поведінкою, пересування та самообслуговування;
виражений ступінь обмеження (2 ступінь) - особа стикається з істотними труднощами у виконанні більшості основних активностей, що може включати значні обмеження у навчанні, роботі, спілкуванні та самообслуговуванні, які вимагають регулярної допомоги або спеціальних заходів для покращення якості життя;
значний ступінь обмеження (3 ступінь) - особа має серйозні порушення функцій органів і систем, що призводять до неможливості або істотного зниження здатності виконувати основні життєві функції, що супроводжується потребою в сторонній допомозі для забезпечення базових потреб, таких як догляд, харчування та пересування
До критеріїв життєдіяльності людини належать: здатність до самообслуговування, пересування, орієнтації, контролю своєї поведінки, спілкування, навчання, виконання трудової діяльності.
Порядком проведення оцінювання також встановлений порядок оскарження результатів оцінювання.
Колегія суддів звертає увагу, що спірні правовідносини виникли внаслідок незгоди позивача з рішенням експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи, а саме, щодо повторного переогляду (запрошення повторно після проведення огляду у квітні) та те, що для проведення оцінювання не були враховані медичні документи, що підтверджують діагнози.
Позивач вказує, що повторний виклик стосовно прибуття до клініки Інституту на обстеження у період з 12.05.2025 по 06.06.2025 (лист від 07.05.2025 № 1782/03-19) був відповіддю на електронне повідомлення Позивача від 09.04.2025, а довідка установи Відповідача від 16.04.2025 № 287 та Виписка з медичної карти стаціонарного хворого від 16.04.2025 № 1668 за результатами обстеження в клініці Інституту в період з 14.04.2025 по 16.04.2025 підтвердженням того, що Рішення експертної команди від 28 квітня 2025 року №ЦО-4576 прийнято на законних підставах.
Колегія суддів повторно звертає увагу, що вона не надає оцінку правильності встановлення медичного діагнозу, визначенню кодів чи перевірці клінічні висновки лікарів, оскільки такі питання належать до виключної компетенції медичних експертів.
Натомість предметом судового оскарження є виключно дотримання експертною командою встановленої правової процедури та з даного питання колегія суддів зазначає наступне.
Так, щодо повторної перевірки обґрунтованості рішень, прийнятих під час оцінювання та встановлення інвалідності, то колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що Порядком не передбачено повторна перевірка обґрунтованості рішень, прийнятих під час оцінювання та встановлення інвалідності. 
З матеріалів справи вбачається, що Відповідач надіслав лист-запрошення № 1782/03-19 від 07.05.2025 р. з пропозицією пройти обстеження у клініці Інституту з 12.05.2025 по 06.06.2025.
Проте матеріалами справи встановлено, що позивач вже пройшов відповідне обстеження у період з 14.04.2025 по 16.04.2025, що підтверджується Довідкою № 287 та Випискою із медичної карти стаціонарного хворого № 1668.
Крім того, відповідно до п. 9 вказаного Витягу (від 28 квітня 2025 року № ЦО-4576), Відповідач офіційно визнав, що попереднє рішення МСЕК є вірним, а анатомо-функціональні порушення Позивача відповідають II групі інвалідності (загальне захворювання, безтерміново з 28.02.2023 р.).
Рішення ухвалено на підставі наявної медичної документації, зокрема Довідки від 16.04.2025 № 287 та Виписки із медичної карти стаціонарного хворого від 16.04.2025 № 1668, які підтверджують проходження Позивачем обстеження.
Відповідач не надав жодних доказів виявлення порушень чи нових обставин, які б давали йому право ініціювати новий огляд чи стаціонарне обстеження після ухвалення рішення за № ЦО-4576 у квітні місяці.
Повторна перевірка вже перевіреного і підтвердженого рішення за відсутності нових медичних чи правових підстав порушує принцип правової визначеності (елемент Верховенства права). Орган влади не може нескінченно призначати перевірки щодо одного й того самого питання, якщо факт безтермінової інвалідності вже верифіковано самою ж експертною командою.
Апелянт зазначає, що позивач просив суд визнати протиправним та скасувати рішення експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи ЦОФСО № ЦО-4576 від 21.08.2025, у зв`язку з тим, що він не отримував повідомлення про необхідність його прибуття на огляд, проведення повторного медичного обстеження тощо. Однак, судом першої інстанції не враховано, що огляд не проводився та не передбачався, адже проводилась саме перевірка обґрунтованість прийняті рішення медико-соціальними експертними комісіями про встановлення групи інвалідності, у тому числі Позивачу
З даного приводу колегія суддів зазначає, що такі доводи спростовуються матеріалами справи, оскільки відповідач двічі офіційно викликав позивача листами (від 18.02.2025 № 886/03-19 та від 07.05.2025 № 1782/03-19) саме для проходження огляду/обстеження в клініці Інституту.
На виконання цих вимог Позивач у період з 14.04.2025 по 16.04.2025 пройшов повне обстеження безпосередньо в клініці Інституту, що підтверджується Довідкою № 287 та Випискою із медичної карти стаціонарного хворого № 1668.
За результатами проведеного обстеження та аналізу справ, Експертна команда Центру 28 квітня 2025 року вже ухвалила рішення № ЦО-4576, яким визнала попереднє рішення МСЕК вірним та підтвердила Позивачу II групу інвалідності безтерміново.
Таким чином, очний огляд та оцінювання функціонування Позивача не просто "передбачалися", а були фактично проведені, завершені та увінчалися фінальним рішенням Відповідача від 28.04.2025 року, а тому доводи апелянта в цій частині є безпідставними.
За таких обставин, ухвалення Відповідачами наступного рішення від 21 серпня 2025 року (під тим самим номером № ЦО-4576), яким попередні висновки скасовано або змінено, є грубим порушенням процедури, принципу належного урядування та правової визначеності. Відповідач не мав жодних правових підстав вимагати повторного обстеження чи нівелювати результати вже проведеного у квітні 2025 року стаціонарного огляду.
Колегія суддів звертає увагу, що єдиною фактичною підставою для дій Відповідача (як у квітні 2025 року, так і в серпні 2025 року) слугував один і той самий лист Державного бюро розслідувань (ДБР), кримінальне провадження (постановла слідчого, прокурора…). Обидва рази Експертною командою оцінювалися абсолютно ідентичні медичні документи позивача, за якими йому було встановлено діагноз та II групу інвалідності.
За приписами ч.2 ст.78 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.
В даному випадку суб`єкт владних повноважень на виконання вимог ч.2 ст.78 КАС України не подав жодних доказів на підтвердження обґрунтованості та вмотивованості оскаржуваного в даній справі рішення.
З огляду на всі вище перелічені обставини рішення Центру оцінювання функціонального стану особи Державної установи «Український державний науково-дослідний інститут медико-соціальних проблем інвалідності Міністерства охорони здоров`я України» не може вважатись законним та обґрунтованим, а тому підлягає скасуванню, як вірно встановлено судом першої інстанції.
На думку колегії суддів, доводи апеляційної скарги щодо правомірності оскаржуваного рішення не знайшли свого підтвердження та є безпідставними.
Колегії суддів вважає, що наведені доводи апеляційної скарги правильність висновків суду першої інстанції не спростовують та не містять аргументів, яким би не була надана правова оцінка судом першої інстанції.
Суд першої інстанції детально проаналізував кожну обставину, навів чіткі правові аргументи та послався на конкретні норми матеріального і процесуального права. У тексті рішення чітко відображено мотиви, з яких суд взяв до уваги одні докази та відхилив інші, що повністю відповідає принципу вмотивованості судового рішення, а тому доводи апелянта в цій частині є безпідставними.
Відповідно до частини 2 статті 6 КАС України та статті 17 Закону України «Про виконання рішень і застосування практики Європейського Суду з прав людини», суди застосовують Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) та практику Європейського Суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) як джерела права.
Зокрема, у пункті 23 рішення ЄСПЛ від 18.07.2006 у справі «Проніна проти України» суд зазначив, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи, що і зроблено апеляційним судом переглядаючи рішення суду першої інстанції, аналізуючи відповідні доводи скаржника.
Колегія суддів вважає, що надала відповідь на ключові доводи апеляційної скарги та не вбачає підстав для її задоволення.
Відповідно до частини 1 статті 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
На думку колегії суддів, суд першої інстанції порушень матеріального і процесуального права при вирішенні справи не допустив, наведені в скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують, а тому підстави для скасування судового рішення та задоволення апеляційної скарги відсутні.
Враховуючи, що дана справа правомірно віднесена судом першої інстанції до категорії незначної складності та розглядалась за правилами спрощеного провадження, тому постанова суду апеляційної інстанції, відповідно до ч.5 ст.328 КАС України, в касаційному порядку оскарженню не підлягає.
Керуючись ст.ст. 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, колегія суддів,

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу Державної установи “Український державний науково-дослідний інститут медико-соціальних проблем інвалідності Міністерства охорони здоров`я України” залишити без задоволення
Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 22 травня 2026 року залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню в касаційному порядку до Верховного Суду не підлягає, за винятком випадків, перелічених у пункті 2 частини 5 статті 328 КАС України.
Повний текст судового рішення виготовлений 11 серпня 2026 року.

Головуючий суддя: О.В. Лук`янчук 

Суддя: А.І. Бітов

Суддя: І.Г. Ступакова